Справа № 736/1320/26 
№ провадження 2/738/765/2026 

Рішення
іменем України
Заочне
06 серпня 2026 року місто Мена Чернігівської області
Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді Волошиної Н.В., за участю секретаря судового засідання Шугалій А.С., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
встановив:
1.Стислий виклад позиції позивача, заперечень відповідача.
08 червня 2026 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 07 липня 2026 року до Менського районного суду Чернігівської області за підсудністю з Корюківського районного суду Чернігівської області надійшла позовна заява АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг «Monobank» від 15 лютого 20221року, ОСОБА_1 наданий кредит в розмірі 10 700,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого станом на 03 травня 2026 року утворилась заборгованість у сумі 15 924,61 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати, понесені при зверненні до суду.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
2.Позиції учасників справи під час розгляду справи по суті.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про здійснення розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив.
3.Інші процесуальні дії.
Згідно з ухвалою від 06 серпня 2026 року суд постановив здійснити заочний розгляд справи.
4.Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Суд встановив, що 15 лютого 2021 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 укладений договір про надання банківських послуг «Monobank», який складається із підписаної відповідачем Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якої відповідач отримав можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту (арк. с. 25-34).
Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердив ознайомлення з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифами за карткою Monobank, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, а також отримання їх примірників в мобільному додатку. Відповідач завантажив мобільний додаток «monobank», пройшов ідентифікацію, висловив свою згоду з вказаними документами в електронному вигляді у мобільному додатку «monobank» шляхом застосування електронного цифрового підпису, а також проводив банківські операції. Відтак, сторонами були погоджені усі істотні умови договору, зокрема, і щодо порядку погашення заборгованості та розміру процентної ставки.
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета - заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Універсал Банк» з Умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які викладені у мобільному додатку, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві.
На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 10 700,00 грн у вигляді встановленого ліміту на поточний рахунок , спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_2 (арк. с. 22-23).
Уклавши з позивачем договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 порушив зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості.
Згідно з Розрахунком заборгованості станом на 03 травня 2026 року відповідач має заборгованість у сумі 15 924,61 грн, яка складається з 13 932,31 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 1992,40 грн - заборгованість за пенею (арк. с. 8-14).
Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості, яку визначив позивач.
5.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтями 526, 610 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина перша статті 530 ЦК України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У договорі сторони погодили всі істотні умови щодо суми і строку кредиту сплати відсотків за користування позикою, розмір і тип процентної ставки.
Відповідач був вільним в укладанні зазначеного договору та був обізнаний із умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, з чим погодився, підписавши кредитний документ. Своїми діями відповідач погодилася з умовами сплати процентів за користування кредитними коштами.
Щодо вирішення позовної вимоги в частині стягнення пені суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, а також пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної у частині другій статті 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, суд вважає, що нарахування позивачем пені в сумі 1992,40 грн за договором від 15 лютого 2021 року є неправомірним, а відтак позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково, стягнути з відповідача на користь позивача 13 932,21 грн заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 1 992,40 грн – не підлягають задоволенню. 
При вирішенні заяви позивача про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.
Порядок розподілу судових витрат визначений у статті 141 ЦПК України. Відповідно до частин першої та другої цієї статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням положень частини першої статті 141 ЦПК України, суд дійшов висновку стягнути з відповідача на користь позивача 2 911,62 грн сплаченого судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 526, 610, 1054 ЦК України, статтями 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд 
ухвалив:
Позовну заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 лютого 2021 року у розмірі 13 932,21 грн (станом на 03 травня 2026 року).
Стягнути із  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» 2 911,62 грн у відшкодування судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк», місцезнаходження місто Київ, вулиця Автозаводська, 54/19, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21133352.
Відповідач:  ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя        Н.В. Волошина