СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2026 року Справа № 480/4527/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Гелети С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/4527/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування відмови та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка виразилася у не нарахуванні недоотриманої пенсії, належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за період з 27 лютого 2020 року по 09 липня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування недоотриманої пенсії, належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за період з 27 лютого 2020 року по 09 липня 2021 року і видати додаткову довідку нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом;
- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оформлену листом від 07 квітня 2025 року №8550-9586/П-02/8-1000/25, виплатити ОСОБА_1 спадкову недоотриману пенсію у розмірі 70465,84 грн відповідно до свідоцтво про право на спадщину за законом від 15 липня 2024 року, яке видано приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гариленком Д.В.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриману пенсію у розмірі 70465,84 грн відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 липня 2024 року, яке видано приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гариленком Д.В. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка є спадкоємицею після смерті матері - ОСОБА_2 . Отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої увійшла недоотримана пенсія матері, позивачка, не погодившись із визначеним пенсійним органом розміром такої пенсії 70 465,84 грн, звернулася до відповідача за відповідною заявою. У відповідь позивачці повідомлено, що сума недоотриманої пенсії визначена з урахуванням обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, у зв`язку з чим враховано період з 09.07.2021 до 28.02.2023. 
Вважаючи застосування такого обмеження до успадкованої недоотриманої пенсії неправомірним, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
Відповідач у відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої доводи мотивує тим, що оскільки на день смерті ОСОБА_2 нарахування та виплата пенсії не здійснювалися, її розмір відновлено на підставі заяви спадкоємця з урахуванням обмеження, передбаченого статтею 46 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», — не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. За заявою ОСОБА_1 від 15.07.2024 нараховано недоотриману пенсію за період з 14.07.2021 по 28.02.2023 у сумі 69 815,28 грн, яку включено до відповідного Переліку для подальшої виплати відповідно до Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 №1165.
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано необхідні документи у відповідача. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримувала пенсію за віком, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
15.07.2024 ОСОБА_3 отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, і спадщина, як зазначено нотаріусом становить станом на 09.07.2024 70465,84 грн., 84 коп., яке належало померлій ОСОБА_2 . Спадкова справа №52/2024 зареєстровано в реєстрі №2421 (а.с.4).
Позивач зверталася до відповідача щодо виплати їх належних сум відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, але отримала відмову. 
Вважаючи протиправну відмову відповідача щодо виплати позивачу, як доньки померлого пенсіонера, заборгованості по пенсійним виплатам, що підлягали виплаті, та залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, позивачка звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке
У силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними
За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.
Відповідно до абз. 1 п. 2.26 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.
У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 105 8-ІV та ч. 1 ст. 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-ІУ), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.
В даному випадку, право на спадщину за законом, яке складається із недоотриманої пенсії станом на 09.07.2024 в розмірі 70465,84 грн. підтверджується виданим на ім`я позивача відповідним свідоцтвом (а.с.4). Доказів того, що дане свідоцтво є підробленим, скасованим в установленому порядку чи до нього внесено будь-які зміни відповідачем не надано, а тому у суду відсутні підстави для неприйняття такого документу, як доказу того, що позивач успадкувала на частину недоотриманої пенсії в сумі 70465,84 грн. після померлої ОСОБА_2 . 
Таким чином, відмова у виплаті позивачу недоотриманої пенсії її померлої ОСОБА_2 є протиправною, а не виплата нарахованих, але невиплачених сум в розмірі 70465,84 грн., право на спадщину за законом підтверджено відповідним свідоцтвом, є підставою для звернення позивача до суду із позовом за захистом своїх прав.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума пенсії, яка підлягала виплаті померлій ОСОБА_2 є недоодержаною сумою пенсії у зв`язку з його смертю, включена до складу спадщини, позивач набула право на спадщину за законом в установленому порядку, а тому підлягає виплаті ОСОБА_1 .
Таким чином, відповідач протиправно відмовив у виплаті позивачу пенсії нарахованої, але не виплаченої померлій ОСОБА_2 .
Разом із тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, оформлену листом від 07 квітня 2025 року №8550-9586/П-02/8-1000/25. Лист ГУ ПФУ в Київській області від 07 квітня 2025 року №8550-9586/П-02/8-1000/25 не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, адже не є актом правозастосування. Вказаний лист носить лише інформаційний характер, оскільки не породжує виникнення, зміну або припинення прав, обов`язків позивача. Цей лист, як вбачається з його змісту, містить, по суті, інформацію про одержання позивачем невиплачених сум пенсії та стану розгляду звернень позивача.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати належних спосіб захисту порушеного права позивача у відповідності до ст. 9 КАС України та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриману пенсію у розмірі 70465,84 грн, право на яку належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (1936р.н.) яке видано 15.07.2024, приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гариленком Д.В. (спадкова справа №52/2024, зареєстровано в реєстрі №2421).
Разом із тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, яка виразилася у не нарахуванні недоотриманої пенсії, належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за період з 27 лютого 2020 року по 09 липня 2021 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування недоотриманої пенсії, належної померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , за період з 27 лютого 2020 року по 09 липня 2021 року і видати додаткову довідку нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Право на отримання пенсії позивач має у випадку, якщо така пенсія була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримана померлим.
Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до статей 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) право на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Відповідно до частини першої статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За змістом статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Таким чином, суми соціальних виплат (у даному випадку пенсії) передаються членам сім`ї спадкодавця.
Однак, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази того, що позивач набула право на сплащину на суму пенсії померлої ОСОБА_2 за період з 27.2.2020 до 09.07.2021, відсутні докази того, що позивачу в установленному порядку видано свідоцтво про право на спадщину.
Суд зазначає, що відповідно до статті 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК).
Статтею 1219 ЦК передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч.1 ст.1296 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.66 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII (далі - Закон №3425-XII), на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини, видається свідоцтво про право на спадщину.
Згідно з ч.1 ст.67 Закон №3425-XII, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.
Відтак, належним доказом правонаступництва заявника та підставою для заміни стягувача у виконавчому листі, виданому в цій справі щодо стягнення судових витрат, є свідоцтво про спадщину, яким підтверджено, що заявник є спадкоємцем суми судового збору. 
Слід звернути увагу, що позивач не позбавлена права звернення в порядку спадкування щодо невиплачених сум ОСОБА_2 та включення таких сум до спадкового майна, а в разі порушення прав – на звернення до суду в порядку ЦПК України для захисту порушеного права. 
Суми, які не були одержані за життя ОСОБА_2 охоплює собою всю суму заборгованості Пенсійного фонду України, у тому числі, кошти, які нараховані, але невиплачені померлій особі.
Члени сім`ї спадкодавця на підставі ч.1 ст.1227 ЦК України безспірно мають право на суми грошових коштів, які йому належали та не були виплачені (недоплачені), але не були одержані за життя, для чого мають звернутися до нотаріальних органів у встановленому законом порядку з наданням підтверджуючих документів. У випадку відмови звернутися позовною заявою до суду.
В межах розгляду справи в порядку адміністративного судочинства у суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача видавати довідки нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутнє свідоцтво про право на спадщину, що не впливає на можливість реалізації ОСОБА_1 права на отримання вказаних сум як коштів в порядку спадкування в порядку передбаченому ЦК України шляхом звернення для отримання свідоцтва про спадщину або звернення до місцевого суду із окремим позовом за захистом своїх прав. 
Враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору, сплачену позивачем при зверненні до суду пропорційно розміру задоволених вимог. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання бездіяльності протиправною, скасування відмови та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Фастівський район, Київська область,08500, код ЄДРПОУ 22933548) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману пенсію у розмірі 70465,84 грн, право на яку належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом (після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 (1936р.н.) яке видано 15.07.2024, приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Гариленком Д.В. (спадкова справа №52/2024, зареєстровано в реєстрі №2421).
В задоволенні інших вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Фастівський район, Київська область,08500, код ЄДРПОУ 22933548) суму судового збору в розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Гелета