Справа №592/11314/26
Провадження №2/592/3340/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 липня 2026 року          м.Суми   
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради про скасування арешту майна,
У С Т А Н О В И В:
02.07.2026 року позивач через свого представника – адвоката Шпакова А.О. звернулась із вказаним позовом, у якому просить скасувати заборону на відчуження (арешт) будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеної постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 13.05.2008 року у кримінальній справі №1- 264/2008 та зареєстрованою СФ ДП «Інформаційний центр МЮ України».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач під час перебування у зареєстрованому шлюбі набули у спільну сумісну власність житловий будинок за вказаною адресою, що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 25 вересня 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Резниченко М.О. за реєстровим № 1933. При цьому право власності було зареєстровано за відповідачем. Постановою суду від 13 травня 2008 року у кримінальній справі №1-264/2008 було накладено заборону на відчуження зазначеного будинку та зобов`язано СФ ДП «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» внести відповідні відомості до реєстру обтяжень. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 червня 2026 року зазначене обтяження є чинним. Вироком суду від 18 грудня 2008 року у кримінальній справі №1-264/2008 вирішено питання щодо покарання та конфіскації майна засудженої ОСОБА_1 , однак будинок за адресою: АДРЕСА_1 , до переліку майна, що підлягало конфіскації, не входив. Питання щодо скасування накладеної постановою від 13 травня 2008 року заборони на його відчуження вироком не вирішено. Крім того, матеріали кримінальної справи містять заяву представника обвинуваченої від 27 жовтня 2008 року про необхідність вирішення питання щодо житла обвинуваченої, у тому числі спірного будинку, однак зазначене клопотання судом не було розглянуто. Також судом встановлено, що цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КЗ СОКЛ був залишений без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданої шкоди в повному обсязі. Вирок суду виконано в повному обсязі як у частині призначеного покарання, так і в частині конфіскації майна.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, її представник – адвокат Шпаков А.О. надав письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 повідомлений про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, розгляд справи просив проводити без його участі.
Третя особа - Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлялось, представник у судове засідання не з`явився.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебуваючи в шлюбі набули право власності на нерухоме майно, а саме житловий будинок з господарськими надвірними та побутовими будівлями, шо розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.09.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Резниченко М.О. за реєстровим №1933.
Тобто спірний житловий будинок був придбаний сторонами під час шлюбу, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя незалежно від того, що право власності зареєстровано за відповідачем.
Постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 13 травня 2008 року у кримінальній справі №1-264/2008 було накладено заборону на відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано СФ ДП «Інформаційний центр МЮ України» негайно внести відомості про заборону відчуження зазначеного будинку до реєстру обтяжень та повідомити про це суд.
Матеріалами справи підтверджується, що заборона на відчуження будинку була накладена виключно як захід забезпечення у межах кримінального провадження.
Вироком Ковпаківського районного суду міста Суми від 18 грудня 2008 року у кримінальній справі №1-264/2008, окрім іншого, було постановлено накладений арешт на майно ОСОБА_1 - на квартиру АДРЕСА_2 ; на майно виявлене у буд. АДРЕСА_3 , загальною вартістю 21250 грн., яке передане на відповідальне зберігання ОСОБА_2 ; на майно виявлене в квартирі АДРЕСА_2 , загальною вартістю 2075 грн., яке передане на відповідальне зберігання ОСОБА_2 ; на вироби з дорогоцінних металів вартістю 8063,15 грн., вилучені під час обшуків у вказаних будинку та квартирі; на кошти, вилучені під час затримання ОСОБА_1 - 3811,05 грн. (знаходяться на депозитному рахунку прокуратури Сумської області) і 170 євро; на два мобільні телефони, вартістю 2200 грн., вилучені під час обшуку у кабінеті ОСОБА_1 в обласній лікарні до вступу вироку в законну силу не знімати, обернути вказане майно на користь держави в порядку виконання вироку суду в частині конфіскації майна ОСОБА_1 .
Разом з тим вироком суду від 18 грудня 2008 року питання про конфіскацію спірного будинку не вирішувалося, до переліку майна, що підлягало конфіскації, він не входив, а питання щодо подальшої дії заборони на його відчуження залишилося невирішеним.
Станом на час розгляду справи кримінальне провадження завершене, вирок суду набрав законної сили та виконаний у повному обсязі, цивільний позов у кримінальному провадженні залишено без розгляду у зв`язку з добровільним відшкодуванням шкоди, а тому правові підстави для подальшого існування обтяження відсутні.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до пункту дев`ятого розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з вирішенням питання про припинення арешту майна, поширюються норми КПК України 1960 року.
У пункті 42 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 727/2878/19 сформовано висновок про те, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.
Також, у пункті 21 цієї постанови вказано, що Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово вирішувала питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та вказала на таке.
Спір щодо звільнення майна з-під арешту є приватноправовим, якщо арешт накладений на майно особи, яка не була учасником кримінального провадження, розпочатого за Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України) 1960 року та завершеного (вирок, постанова про закриття провадження) у порядку, передбаченому КПК України 1960 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі N 372/2904/17-ц) або КПК України 2012 року (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі N 2-3392/11). Залежно від суб`єктного складу учасників цього спору його слід розглядати за правилами цивільного чи господарського судочинства.
Враховуючи, що збереження арешту (заборони на відчуження) після завершення кримінального провадження та виконання вироку є невиправданим втручанням у право власності та безпідставно обмежує власника у здійсненні правомочностей щодо належного йому майна. Крім того, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 належить задовольнити.
Позивач не ставить перед судом питання щодо стягнення судового збору.
Керуючись ст. 1, 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Задовольнити позов ОСОБА_1 про скасування арешту майна.
Скасувати заборону на відчуження (арешт) будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладеної постановою Ковпаківського районного суду міста Суми від 13.05.2008 року у кримінальній справі №1- 264/2008 та зареєстрованою СФ ДП «Інформаційний центр МЮ України».
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_2 .
Третя особа: Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради, м. Суми, вул. Британська, 21, код ЄДРПОУ 23823253.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА