Справа №  393/345/26 
пров. 3/393/92/26 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2026 року         селище Кам`янець

Суддя Новгородківського районного суду Кіровоградської області Подліпенець Є.О., за участю секретаря судового засідання Гладир К .С., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Єланського О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Кам`янець, в режимі відеоконференції з власних технічних засобів, за допомогою Підсистеми відеоконференцзв`язку, матеріали, які надійшли з Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В : 
10.05.2026 року о 20-46 год в с-щі Кам`янець по вул. Криворізька, 46, в ході реагування на повідомлення ЕО 4100, було зупинено транспортний засіб автомобіль Део Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 який керував даним транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 відмовився та повідомив, що буде проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Даного водія ОСОБА_1 було доставлено до Кам`янецької РЛ для проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, звідки останній втік. Таким чином ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений, про причини своєї неявки суд не повідомляв, з відповідними заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Єланський О.Г. у судовому засіданні підтримав подане ним письмове клопотання про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу адмінправопорушення, яке наявне в матеріалах справи та пояснив, що протокол про адмінправопорушення складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП не відповідає дійсності та обставинам справи, а також він складений з порушенням вимог законодавства. Так, в порушення вимог закону, до матеріалів справи додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому взагалі не зазначено дату його складання, вказаний акт у присутності ОСОБА_1 не складався, і жодного відношення до останнього немає. У матеріалах справи знаходиться направлення для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак дане направлення також у присутності ОСОБА_1 не складалося, свідки, які б могли підтвердити факт відмови останнього від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі — у направленні не зазначені, а отже відсутні. При цьому, лише у разі, якщо водій отримав письмове направлення та відмовився від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адмінправопорушення. З відеозапису не вбачається, щоб поліцейський вручав ОСОБА_1 письмове направлення на медичний огляд до закладу охорони здоров`я, відсутні відомості про таке вручення (або відмову від отримання направлення) і в матеріалах справи. Крім того, до матеріалів справи долучені фрагменти відеозапису, які не містять доказової бази по справі, а саме: відсутні докази керування особою, на яку працівники поліції вказують як на ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки, відповідно до відеозапису, він починається тоді, коли особа на яку вказують працівники поліції жодним транспортним засобом не керував; з відеозапису вбачається що не було зупинки транспортного засобу; працівники поліції не представились та не пред`явили свої службові посвідчення; особі, на яку працівники поліції вказують як на ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП; процесуальні документи складалися за відсутності особи на яку вказують працівники поліції та вона їх не підписувала; з відеозапису незрозуміло хто з ким спілкується, так як відеокамера взагалі не охоплює будь-яких осіб. Також в протоколі не вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото чи відеозапис порушення, а також здійснений відеозапис з нагрудної камери працівників патрульної поліції не є безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним доказом по справі. Так як, наявний в матеріалах справи диск з відеозаписами не є належним доказом по справі, в той же час, в протоколі про адмінправопорушення не зафіксовано жодного свідка нібито адмінправопорушення. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчинення адмінправопорушень. Копія постанови серії ЕНА №7173024 від 10.05.2026р., відповідно до якої ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті, однак жодних доказів даного правопорушення не додано. Крім того, вказана постанова не відповідає вимогам встановленим КУпАП, оскільки не містить жодних ознак офіційного документу. Не додано до матеріалів справи повідомлення ЕО 4100, що свідчить про можливу фальсифікацію доказів з боку працівників поліції з метою будь-якими засобами притягнути особу до відповідальності. Крім того, незаконна зупинка транспортного засобу не тягне за собою відповідальності і у разі виявлення інших правопорушень після її вчинення. Крім того, матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом у відповідності до вимог ч.1 ст. 266 КУпАП. Тобто, прокол про адмінправопорушення серії ЕПР1 №662663 від 10.05.2026р. складений відносно ОСОБА_1 , сам по собі не є головним доказом події правопорушення. Однак, у даній справі, зібрані особою уповноваженою відповідно до ст. 255 КУпАП на складання протоколів про адмінправопорушення, докази за своєю суттю залишають місце сумнівам, і як наслідок не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Таким чином, матеріали справи не доведено поза всяким розумним сумнівом факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом взагалі, а тим більше у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачено відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а тому просить закрити провадження по справі на підставі п.1.ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адмінправопорушення.
Вислухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адмінвідповідальності, дослідивши матеріали додані до протоколу, відеозапис, та оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням у своїй сукупності, суддя вважає, що  ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення вимог п. 2.5 ПДР України, а саме за відмову на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, виходячи з наступного. 
Так, статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, тощо. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно положень ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Таким чином, в розумінні положень ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність особи наступає, як за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (п. 2.9. «а» ПДР України) так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (п. 2.5 ПДР України). 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення,  ОСОБА_1 ставиться у вину саме те, що він відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до загальних приписів КУпАП адміністративна відповідальність для осіб настає при наявності в їх діях вини, яка є доведеною в законний спосіб.
Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, проводиться у відповідності до вимог КУпАП, розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (далі за текстом Інструкція) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року. 
Згідно п. 3 розділу IX вищевказаної Інструкції направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі за текстом Порядок). 
Відповідно до п.2 вищевказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Також відповідно до п.4 Розділу IX Інструкції огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.
Згідно п.6 Порядку водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
Відповідно положень зазначених у п.п. 6, 7 Розділу I вищезазначеної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я. 
Аналогічні положення містяться в ст. 266 КУпАП. 
Таким чином, для направлення водія, для проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, цьому повинна передувати відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгода з результатами такого огляду. 
Частиною 2 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч.5 ст. 266 КУпАП).
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №662663 від 10.05.2026 року складеного поліцейським вбачається, що 10.05.2026 року о 20-46 год в с-щі Кам`янець по вул. Криворізька, 46, в ході реагування повідомлення ЕО 4100, було зупинено транспортний засіб автомобіль LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова та хода, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук), від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння категорично відмовився та повідомив, що буде проходити в медичному закладі у встановленому законом порядку. Даного водія ОСОБА_1 було доставлено до Кам`янецької РЛ, звідки останній втік, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Між тим, незважаючи на вказані запереченнясторони захисту, суд вважає, що обставини викладені в протоколі про адмінправопорушення підтвердженні наявними доказами, що знаходяться в матеріалах справи, які у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є належними доказами в справі про адміністративне правопорушення та підтверджують вину  ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР України при обставинах викладених в протоколі за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Так, диск із відеозаписами містить саме фіксацію адміністративного правопорушення зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення та є джерелом доказів, які долучаються до матеріалів адміністративної справи, відповідно до вимог КУпАП.
З дослідженого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на місці події не заперечував факт керування транспортним засобом, коли був зупинений співробітниками поліції. 
Після зупинки транспортного засобу співробітниками поліції у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та вказано про це останньому.
Також з відеозапису вбачається, що співробітник поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, але останній відмовився та вказав, що бажає пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, після цього поліцейський запропонував водію ОСОБА_1 проїхати на медичний огляд до Кам`янецької районної лікарні для визначення стану алкогольного сп`яніння водія, на що останній погодився, та працівниками поліції був доставлений до вказаного медичного закладу. Проте, перед тим як зайти до приміщення медичної установи ОСОБА_1 розвернувся та побіг в невідомому напрямку, та не повернувся, тобто втік, внаслідок чого на нього були складені відповідні адміністративні матеріали за відмову на вимогу поліцейського від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вказані обставини і знайшли своє закріплення у вищевказаному протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 662663 від 10.05.2026 року з яким не погоджується  ОСОБА_1 .
З доданого до протоколу Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів складеного поліцейським вбачається, що огляд на місці не проводився в зв`язку з відмовою. 
Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції доданого до протоколу вбачається, що 10.05.2026р. о 20-55 год ОСОБА_1 направлено на огляд до Кам`янецької РЛ, але огляд не проводився, у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 . 
Виходячи із вище наведених та досліджених судом доказів, у їх сукупності, суд приходить до висновку, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення серії серії ЕПР1 № 662663 від 10.05.2026р., було дотримано процедуру направлення (проведення) огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння, що передбачена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 та положень ст. 266 КУпАП. 
У водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки на що він відмовився, після чого йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, проте після його доставки до будівлі лікарні останній відмовився в неї заходити та втік, таким чином відмовився проходити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, чим своїми діями вчинив закінчений склад адмінправопорушення передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Слід наголосити, що дії водія ОСОБА_1 щодо відмови пропозиції огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі, внаслідок його втечі, слід розцінювати саме як відмову від проходження такого огляду, оскільки він свідомо втік з медичного закладу, куди був доставлений працівниками поліції, хоча мав об`єктивну можливість пройти вищевказаний огляд і жодних перешкод для цього у нього не було. 
Підстави, які б давали можливість суду вважати, що вищевказані докази, надані поліцейським, є сумнівними та неправдивими, сфальсифікованими відсутні, оскільки вони узгоджуються між собою, є послідовними, та є такими, що повністю відповідають обставинам справи.
З огляду на викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння (порушення п. 2.5 ПДР України) за обставин викладених в протоколі серії ЕПР1 № 662663 від 10.05.2026р. доведена повністю та його дії вірно кваліфіковані за вказаною нормою КУпАП. 
Між тим розглядаючи справу повно, всебічно та надаючи оцінку всім її обставинам слід зазначити, що доводи сторони захисту з приводу відсутності факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 та незаконної зупинки транспортного засобу яким керував останній, не відповідає встановленим в ході розгляду справи обставинам. 
Так, як вбачається з матеріалів справи та дослідженого відеозапису, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими в ході реагування повідомлення ЕО 4100 та було складено на нього відповідну постанову за порушення ПДР, а саме за те, що останній керуючи вищевказаним транспортним засобом здійснив обгін на перехресті, про що свідчить наявна в матеріалах справи відповідна копія постанови серії ЕНА №7173024 від 10.05.2026р. Також на відео зафіксовано поведінку ОСОБА_1 після його зупинки, яка узгоджується з вищевказаними обставинами, де також останній не заперечує, та визнає факт керування транспортним засобом та обгрунтованість причин його зупинки. 
Вказаною копією постанови серії ЕНА №7173024 від 10.05.2026р. встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом при аналогічних обставинах викладених в протоколі і дана постанова не скасована і є чинною. 
Судом не беруться до уваги сумніви сторони захисту щодо взагалі існування вказаної постанови, оскільки вказана постанова надана суду в копії, засвідчена посадовою особою інспектором поліції, є чинною і до її форми і змісту у суду не виникає жодних сумнівів. 
З огляду на вказане, судом встановлено, що причини для зупинки в даному конкретному випадку у поліцейських були, а надані матеріали справи, а саме: рапорт працівника поліції та копія постанови серії ЕНА №7173024 від 10.05.2026р. є належними доказами по справі та суду не надано жодних доказів, що вони не відповідають вимогам закону та є сфальсифікованими.
Слід наголосити, що доводи сторони захисту з приводу того, що на дослідженому відеозаписі зафіксований не ОСОБА_1 , а інша особа спростовуються самим відеозаписом, де чітко на відео зафіксовані обставини, щодо встановлення співробітниками поліції особи ОСОБА_1 , що дає суду можливість ідентифікувати останнього. 
Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не містить часу його складання та його взагалі було складено без присутності ОСОБА_1 слід вказати наступне. 
Так, факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки зафіксовано на відео, де чітко відображено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського продути відповідний прилад відмовляється та виражає бажання пройти медичний огляд у лікарні, але по приїзду до будівлі лікарні вдається до втечі. Таким чином всі матеріали справи у тому числі і вказаний акт було складено без участі ОСОБА_1 , який сам за власним бажанням покинув місце вчинення адмінправопорушення, чим відмовився бути присутнім при складанні матеріалів, з ними знайомитися та отримувати у визначених законом випадках їх копії.
Слід вказати, що в даному випадку відсутність зафіксованих обставин на відео пов`язаних з складанням протоколу та інших документів не є порушенням діючого законодавства, оскільки відповідно до положень ст. 266 КУпАП обов`язкове застосування технічних засобів відеозапису, а у разі відсутності такої можливості залучення двох свідків є обов`язковим лише під час проведення поліцейським огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, у всіх інших випадках фіксація проведених поліцейським дій за допомогою технічних засобів відеозапису або в присутності двох свідків не вимагається. Як вбачається з відеозапису всі обставини за участю ОСОБА_1 до моменту його втечі були зафіксовані та знайшли своє відображення в наданому суду відеозаписі, а тому подальшого обов`язку фіксації складання адміністративних матеріалів після втечі особи, яка притягається до відповідальності у поліцейських не було, в зв`язку з чим на відео і не відображено обставин щодо складання відповідних матеріалів після втечі ОСОБА_1 . 
Крім цього форма і зміст вказаного акту регламентовані Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і зазначення в ньому часу і місця його складання не передбачено, а тому зауваження з цього приводу сторони захисту є не обгрунтованими та безпідставними. 
Щодо доводів сторони захисту з приводу того, що особі, на яку працівники поліції вказують як на ОСОБА_1 не було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП слід зазначити, що у відповідності до положень ст. 256 КУпАП права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснюються особі яка притягується до адмінвідповідальності при складанні протоколу.
Як встановлено судом і це вбачається з досліджених матеріалів справи, зокрема з відеозапису особа яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 покинув місце вчинення адмінправопорушення до складання відносно нього протоколу, а тому протокол було складено у його відсутність, в зв`язку з чим він за власним бажанням відмовився від ознайомлення з правами та обов`язками під час складання протоколу. 
Твердження захисника з приводу того, що в протоколі не вказано про застосування спеціального технічного засобу за допомогою, якого здійснювалася відео фіксація, судом не береться до уваги, оскільки в протоколі є відмітка що велася відеофіксація на службовий Бодікам поліцейського 966317. 
Щодо доводів захисника з приводу того, що відеозапис з нагрудної камери працівника патрульної поліції є не безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі, то слід зазначити наступне. 
Так, як зазначалося вище відповідно до положень ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
З огляду на зазначене обов`язковою умовою фіксування правопорушення є фіксація не будь яких дій та обставин, а фіксація саме огляду особи на стан сп`яніння, інші події (факт керування транспортним засобом, складання адмінматеріалів, тощо) обов`язкової фіксації з застосуванням технічних засобів відеозапису в розумінні положень вимог ст. 266 КУпАП не вимагається. 
Як вбачається з дослідженого відеозапису, то обставини пов`язані з оглядом водія на стан алкогольного сп`яніння, а саме пропонування поліцейськими водію пройти огляд на стан сп`яніння та його відмова від цього зафіксовані безперервно (на одному кадрі), а тому доданий до протоколу відеозапис відповідає положенням ч.2 ст. 266 КУпАП в зв`язку з чим є належним та допустимим доказом порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальністть за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Також доводи захисника з приводу того, що поліцейські не пред`явили свої посвідчення, є безпідставними та недоведеними, оскільки з відеозапису вбачається, що  ОСОБА_1 навіть не вимагав пред`явлення йому вказаних посвідчень. 
Також є безпідставними доводи захисника з приводу того, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом у відповідності до вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в даному випадку його з об`єктивних причин не можна було відсторонити, оскільки він вдався до втечі і послідуючі дії за його участі були не можливі. 
Інші доводи сторони захисту, не спростовують висновків судді та не мають вирішального значення для даної справи. 
Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 відмовився на вимогу поліцейського від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується вищезазначеними дослідженими в судовому засіданні доказами, чим допустив порушення п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Вирішуючи питання щодо накладення адміністративного стягнення враховуються положення ст. 280 КУпАП, а саме, те, що адмінправопорушення мало місце, вина ОСОБА_1 у його вчиненні є доведеною, останній підлягає адміністративній відповідальності, обставин пом`якшуючих та обтяжуючих його відповідальність не встановлено, майнову шкоду не заподіяно, а також беручи до уваги у відповідності до ст.ст. 33, 34 КУпАП характер вчиненого ОСОБА_1 адмінправопорушення, обставини справи та відомі дані про його особу, який інвалідом не являється, у вчиненому не розкаявся, вважаю за необхідне призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах встановлених санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів.
Також, на підставі ст. 40-1 КУпАП, враховуючи, що судом винесено постанову про призначення адміністративного стягнення, а тому з особи, якій призначено таке стягнення необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 40-1, 221, 245, 251, 254, 268, 279, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягувач в частині стягнення штрафу: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області (місцезнаходження: вулиця Віктора Чміленка 41, місто Кропивницький Кіровоградської області, 25006, Україна, код ЄДРПОУ40108709).
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. Стягувач в частині стягнення судового збору: Державна судова адміністрація України (місцезнаходження: вулиця Липська 18/5, місто Київ, 01021, Україна, код ЄДРПОУ26255795).
Боржник   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Платіжні документи, що свідчать про сплату штрафу та судового збору, негайно подаються до суду.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до відділу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У разі несплати правопорушником у зазначений термін штрафу у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), подвійний розмір штрафу, який становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з наступного дня після набрання нею законної сили.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Новгородківський районний суд Кіровоградської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Копію постанови вручити (надіслати) ОСОБА_1 та до Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Суддя Є.О. Подліпенець