ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" серпня 2026 р. справа № 300/5486/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частина НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу, 

В С Т А Н О В И В:
Адвокат Клюба Павло Родіонович, в інтересах ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач), звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2025 №412 «Про результати проведення службовою розслідування» щодо командира стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що про проведення службовою розслідування позивачу не було відомо, про таке його ніхто не повідомляв, наказ про проведення службового розслідування йому не доводився, а тим більше не знайомили його з результатами службового розслідування та наказом про результати службового розслідування. За доводами представника позивача, підставою для проведення службового розслідування послужив рапорт капітана ОСОБА_2 , якого той не писав та не подавав, а також члени комісії, які були зазначені у акті службового розслідування, участі в роботі комісії не приймали, акт службового розслідування не підписували. Представник позивача стверджує, що службове розслідування фактично не проводилося, службові особи військової частини НОМЕР_1 підробили підписи від імені членів комісії.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник Військової частини НОМЕР_2 через систему «Електронний суд» направив суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечує проти позову та зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно- господарської діяльності) від 21.06.2025 №396 проведено службове розслідування за фактом неналежного виконання своїх службових обов`язків за посадою капітана ОСОБА_1 , за наслідками якого ОСОБА_1 притягнуто до дисціплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» у відповідності до чинного законодавства з урахуванням всіх обставин. Представник відповідача зазначив, що стороною позивача не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, які встановлені матеріалами службового розслідування. Відтак, вважає доводи позивача необґрунтованими, а позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню (а.с. 41-42).
28.08.2026 представник позивача подав суду відповідь на відзив, у якій наполягає на задоволенні позовних вимог (а.с. 53-56). 
На виконання вимог підпункту 2.3.44 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 №39 згідно Протоколу від 02.04.2026 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи головуючим суддею по даній справі призначено Кафарського В.В.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.04.2026 прийнято до провадження адміністративну справу №300/5486/25 та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 20.03.2025 проходив військову службу військовій частині НОМЕР_1 , яка є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_2 , та перебував на посаді командира стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , яка є структурним підрозділом військової частини НОМЕР_2 . Вказане підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2025 №79 (а.с. 48).
Командир 2 стрілецької роти подав 20.06.2025 рапорт, зареєстрований 21.06.2025 за вх. №2569, в якому просив провести службове розслідування та притягнути до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 46). 
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.06.2025 №396 «Про призначення службового розслідування щодо можливого недбалого ставлення до військової служби», наказано провести службове розслідування за фактом неналежного виконання своїх службових обов`язків за посадою капітана ОСОБА_1 (а.с. 12).
Результати проведеного розслідування оформлено Актом службового розслідування від 23.06.2025, яким зафіксовано, що згідно бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 09.04.2025 №1473/6/110т, 20.06.2025 капітан ОСОБА_1 мав перебувати з підпорядкованим особовим складом та виконувати завдання в межах населеного пункту АДРЕСА_1 . Однак, він не перебував в населеному пункті Малинівка та не здійснював управління підпорядкованим підрозділом. У висновку акта службового розслідування вказано про встановлення факту, що позивач проявив недбале виконання службових обов`язків, чим порушив статті 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України. Відтак запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (а.с. 44-45).
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 23.06.2025 №412 «Про результати службового розслідування щодо можливого недбалого ставлення до військової служби», за порушення вимог статей 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, притягнуто командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 до дисціплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана» (а.с. 50-51).
Позивач, вважаючи, що службове розслідування фактично не проводилось, службові особи підробили підписи від імені членів комісії, відтак, спірний наказ вважаючи протиправним, звернувся через свого представника із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до положень статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд зазначає, що загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (далі – Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до вимог статті 4 Статуту, повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Статтями 26 та 27 Статуту передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.
Статтею 85 Статуту передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу. Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.
Так, механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України визначає Порядок, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі – Порядок №608).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №608, службове розслідування – комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення. 
Пунктом 3 розділу ІІ Порядку №608 визначено, що службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; у разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди - причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку №608, рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі – особи, які проводять службове розслідування) (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №608).
Згідно з пунктом 8 розділу ІІІ Порядку №608, особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування.
За результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №608).
Судом встановлено, що відповідно до рапорту від 20.06.2025 командира 2 стрілецької роти, який зареєстрований 21.06.2025 за вх. №2569 (а.с. 46), наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 21.06.2025 №396 призначено службове розслідування щодо можливого недбалого ставлення до військової служби капітаном ОСОБА_1 (а.с. 12).
Результати проведеного службового розслідування оформлено Актом службового розслідування від 23.06.2025, відповідно до висновків встановлено, що капітан ОСОБА_1 проявив недбале виконання службових обов`язків, чим порушив статті 11, 16, 59, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, у зв`язку із чим запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (а.с. 44-45). Вказаний акт підписано головою комісії Юрієм Піщімко та членами комісії Іваном Худиком та Назарієм Полюком (зв. ст. а.с. 45).
На підставі вказаного Акта, спірним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2025 №412 вирішено службове розслідування вважати завершеним та за порушення позивачем військової дисципліни, статутного порядку в Збройних силах України, а також Військової присяги, що виражається у недбайливому виконанню службових обов`язків, притягнуто до дисциплінарної відповідальності капітана ОСОБА_1 та накладено на нього дисциплінарне стягнення у виді суворої догани (а.с. 50-51). 
Дослідивши зміст Акту службового розслідування, а також інші документи (рапорт та накази), наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що службове розслідування проведено, а також його результати оформлено у відповідності до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Порядку №608. Ознак протиправних дій чи допущення помилок відповідачем чи службовими особами військової частини НОМЕР_1 судом не встановлено.
При цьому, суд відхиляє доводи представника позивача про фальсифікацію документів, зокрема, про те, що на рапорті від 20.06.205 та акті службового розслідування від 23.06.2025 містяться підроблені підписи.
Так, суд зазначає, що статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В даному випадку сторона позивача не довела факт несправжності підписів, а тільки навела свої припущення.
При цьому, в повноваження суду не відноситься дослідження справжності підписів, а у випадку наявності сумнівів у справжності таких позивач чи його представник мають право звернутись до відповідних правоохоронних органів, оскільки підроблення службових документів чи підписів на них є ознакою кримінального правопорушення.
Окрім цього, суд не бере до уваги долучений до позову документ (пояснення) від 26.07.2025 адресатом у якому зазначено Заводський районний суд м. Запоріжжя, оскільки такий є неналежним доказом, відтак не має доказового значення обставин справи. Також такий документ не може свідчити про неналежність рапорту від 20.06.2025, який зареєстрований військовою частиною НОМЕР_1 належним чином 21.06.2025 за вх. №2569 (а.с. 46).
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктами 32-41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10). 
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, натомість аргументи представника позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , м. Коломия, Івано-Франківська обл., 78203) до військової частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним та скасування наказу – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Представнику позивача та військовій частині НОМЕР_2 рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя  /підпис/  Кафарський В.В.