ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

15 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/8158/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),
суддів: Шлай А.В., Баранник Н.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 (суддя суду першої інстанції Царікова О.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпрі, в адміністративній справі №160/8158/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та постанови, 
УСТАНОВИВ:
19.03.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене протоколом комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 12 лютого 2025 року № 7;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2025 року та прийняти рішення щодо надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позовних вимог у позовній заяві позивач зазначає, що він має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. У вересні 2024 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про надання відстрочки від призову (направлення) на військову службу на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, як чоловік, на утриманні якого перебувають троє дітей віком до 18 років, та який не має заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці. До вказаної заяви позивачем були додані на вимогу відповідача наступні документи: 3 свідоцтва про народження дітей, паспорт громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , Договір про сплату аліментів на дитину ОСОБА_2 , Договір про сплату аліментів на ОСОБА_4 , Заява від ОСОБА_5 , Заява від ОСОБА_6 , заява від ОСОБА_7 , виписка з державного реєстру боржників про відсутність заборгованості, диплом НОМЕР_3 , диплом НОМЕР_4 . 14.11.2024 року відповідачем видана довідка №8/3051 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. 07 лютого 2025 року, у зв`язку із закінченням терміну дії наданої відстрочки від призову на службу під час мобілізації позивач звернувся до відповідача з відповідною заявою, до якої додав той самий обсяг документів, що і раніше та військово - обліковий документ, довідку про відстрочку а також витяг з реєстру боржників, в якому зазначено, що заборгованість відсутня. Однак, 12 лютого 2025 року відповідачем вручено повідомлення №7/57/203, в якому зазначено причини відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, а саме: заявником не було надано актуальний документ на підтвердження відсутності заборгованості зі сплати аліментів.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 29.05.2025 задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнав протиправним та скасував рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, оформлене протоколом комісії з розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 12 лютого 2025 року № 7. Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та прийняти рішення щодо надання відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період з підстав, визначених п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Вирішив питання про розподіл судових витрат. 
Відповідач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення про надання відстрочки від мобілізації ухвалюється не ІНФОРМАЦІЯ_6 , а Комісією про ІНФОРМАЦІЯ_7 , відтак суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_5 від 10 вересня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 від 02 квітня 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 11.06.2018 № 242/865/18 шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 , було розірвано.
ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що діє від імені та в інтересах ОСОБА_7 було укладено договір про сплату аліментів на дітей від 18 жовтня 2024 року відносно дитини ОСОБА_3 , відповідно до умов якого, пунктом 3 передбачено, що виплата коштів на утримання дитини (аліментів) здійснюється ОСОБА_1 щомісячно, до кінця поточного місяця, який є звітним.
У подальшому ОСОБА_9 , що діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було укладено договір про сплату аліментів на дитину - ОСОБА_4 від 01 жовтня 2024 року № 2485, відповідно до умов якого, пунктом 1 передбачено, що ОСОБА_1 та матір ОСОБА_6 домовились про порядок та розміри виплати грошових коштів (алміентів) на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також пунктом 3 Договору передбачено, що виплата коштів на утримання дитини (аліментів) здійснюється ОСОБА_1 щомісячно, до кінця поточного місяця, який є звітним.
Відповідно до відомостей військово-облікового документа ОСОБА_1 № НОМЕР_8 позивачу надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до 07.02.2025 року.
Відповідно виписки з державного реєстру боржників було встановлено, що відносно ОСОБА_1 відсутні виконавчі провадження, де він є боржником, в тому числі про стягнення аліментів.
07 лютого 2025 року у зв`язку із закінченням терміну дії наданої відстрочки від призову на службу під час мобілізації, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_8 з відповідною заявою на продовження відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
До заяви було додано наступні документи: 3 свідоцтва про народження дітей, паспорт громадянина України, витяг з реєстру територіальної громади, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 , Договір про сплату аліментів на дитину ОСОБА_2 , Договір про сплату аліментів на ОСОБА_4 , Заява від ОСОБА_5 , Заява від ОСОБА_6 , заява від ОСОБА_7 , виписка з державного реєстру боржників про відсутність заборгованості, диплом НОМЕР_3 , диплом НОМЕР_4 . 
Комісією для розгляду питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_9 розглянуто заяву та документи, надані позивачем, та ухвалено рішення про відмову в наданні відстрочки. Рішення оформлене протоколом від 12.02.2025 №7. 
12 лютого 2025 року відповідачем було вручено повідомлення № 7/57/203, в якому зазначено причини відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, а саме: заявником не було надано актуальний документ на підтвердження відсутності заборгованості зі сплати аліментів.
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 про відмову в наданні відстрочки від мобілізації.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення про відмову в наданні відстрочки прийняте без належного встановлення обставин та розгляду документів, відтак воно підлягає скасуванню із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву позивача та додані документи. 
Колегія суддів вирішуючи спір між сторонами виходить із такого.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії режиму воєнного стану продовжувався та діє і на час розгляду справи.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Статтею 23 Закону № 3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до частин 7, 8 статті 23 Закону № 3543-XII перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.
Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Отже, положення Порядку №560 свідчать про те, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані мають право особисто подати на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4 до Порядку №560.
Разом з тим, Порядок №560 наділив саме комісію при ІНФОРМАЦІЯ_10 розглядати документу для підтвердження відстрочки від призову на військову службу, а на підставі розгляду документів комісія ухвалювати відповідне рішення про надання або відмову у наданні відстрочки.
Районні РТЦК та СП здійснюють лише оформлення відстрочки на підставі рішення комісії про надання відстрочки від мобілізації. 
Судом на підставі пояснень відповідача встановлено, що розпорядженням голови Дніпровської військової адміністрації Дніпропетровської області від 24.05.2024 №144/0/534-24 створено комісію для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від мобілізації, на особливий період, яка діє при ІНФОРМАЦІЯ_9 в АДРЕСА_1 .
Як видно з матеріалів справи, саме Комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від мобілізації, на особливий період, яка діє при ІНФОРМАЦІЯ_9 в АДРЕСА_1 розглядала заяву позивача про надання відстрочки та додані до неї документи і за наслідком розгляду ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від мобілізації, оформлене протоколом від 12.02.2025 №7. 
ІНФОРМАЦІЯ_11 лише повідомив позивача про прийняте Комісією рішення.
Отже, саме Комісія для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від мобілізації, на особливий період, яка діє при ІНФОРМАЦІЯ_9 в АДРЕСА_1 є належним відповідачем у справі про визнання протиправним рішення про відмову в наданні відстрочки та зобов`язання повторно розглянути заяву про надання відстрочки та додані до неї документи.
Однак, як видно з адміністративного позову ОСОБА_1 зазначив відповідачем за своїм адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_11 , а не Комісію, яка ухвалила щодо нього спірне рішення. 
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 48 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17 зазначив наступне: «… позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі, й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду».
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов поданий не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом. Суд не вирішив питання про заміну відповідача у справі, або залучення співвідповідача, розглянувши справу до неналежного відповідача та ухваливши щодо нього рішення зобов`язального характеру.
У даному випадку, суд апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, позбавлений можливості в межах наданої йому КАС України компетенції виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з мотивів того, що позов заявлено до неналежних відповідачів, оскільки ч. 7 ст. 48 вказаного Кодексу визначено, що заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції. Іншого процесуальним законодавством не передбачено.
При цьому, колегія суддів констатує, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з адміністративним позовом належного відповідача (відповідачів) про визнання протиправним рішення про відмову в надання відстрочки та зобов`язання повторного розглянути відповідну заяву.
Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позов заявлений не до належного відповідача. 
Керуючись ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 – задовольнити.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2025 в адміністративній справі № 160/8158/25 – скасувати та ухвалити нову постанову.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя О.О. Круговий 

суддя А.В. Шлай 

суддя Н.П. Баранник