ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2026 року | Луцьк | Справа № 140/4535/26

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справубез повідомлення сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» (далі – ТОВ «Еколан Інгредієнти», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі – відповідач, митний орган) про визнання протиправним та скасування рішення від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2 про коригування митної вартості товарів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під 18.07.2024 між ТОВ «Еколан Інгредієнти» (покупець) та SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP (продавець) укладено контракт №36.
Відповідно до інвойсу №SDFE3251003-3 від 10.11.2025 продавець зобов`язувався поставити, а покупець прийняти і оплатити товар на загальну суму 18 169,22 Доларів США.
З метою здійснення митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару, декларантом позивача була подана митна декларація №26UA205050002368U7 від 26.01.2026 з необхідними документами. Митна вартість товару була визначена за основним методом, а саме за ціною договору (контракту).
Однак, Волинською митницею відмовлено у застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та самостійно скориговано митну вартість за резервним методом, внаслідок чого прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2.
Внаслідок прийняття рішення сума митних платежів зросла на 52 365,31 грн (16 364,16 грн мита та 36 001,15 грн податку на додану вартість).
Позивач вважає прийняте рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню та в обґрунтування такої позиції вказує наступне.
ТОВ «Еколан Інгредієнти» 05.11.2025 сплатило 3 440,00 доларів США (передплата) та 19.12.2025 - 14 729,22 доларів США SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP згідно інвойсу №SDFE3251003-3 від 10.11.2025. 
Позивач також оплатив транспортні послуги, що підтверджується платіжними інструкціями та витягами з виписок.
Отже, позивач у повному обсязі здійснив оплату партії товару у відповідності до умов контракту та надав митному органу всі документи, передбачені статтею 53 Митного кодексу України (далі – МК України), які містять об`єктивні і достовірні дані, які піддаються обчисленню та підтверджують заявлену митну вартість саме за ціною інвойсу, що є невід`ємною частиною контракту, на підставі якого товар імпортується. 
В спростування доводів митного органу про те, що в проформі від 03.10.2025 №SDFE3251003-3 допускається відхилення 3% від кількості та суми, що не відповідає фактичному відхиленню кількості товару та його вартості відносно даної проформи, поданому до митного оформлення згідно Інвойсу, позивач зазначає наступне.
Проформа-інвойс (Proforma invoice) - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись. Відмінність проформи-інвойсу від інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни.
Проформа-інвойс, зокрема, використовується, щоб отримати передоплату або авансовий платіж від покупця товару або послуги. Натомість, остаточні умови договору та фактична вартість товару фіксуються саме в комерційному інвойсі, який і є підставою для митного оформлення згідно зі статтею 53 МК України.
Таким чином, платіжна інструкція в іноземній валюті №143 від 04.11.2025 (передоплата), подана до митного оформлення, містить посилання на контракт і проформу-інвойс як підтвердження здійсненої оплати, тоді як платіжна інструкція в іноземній валюті №164 від 18.12.2025 (основна оплата) посилається на контракт і комерційний інвойс. 
Стосовно витратна транспортування позивач зазначає, що між ТОВ «Еколан Інгредієнти» та ТОВ «Глобал Оушен Лінк» було укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів №828/15 від 24.02.2015 
Позивач договору з перевізниками «SOIT» LLC та ФОП ОСОБА_1 не укладав, відповідно, платежів не здійснював та на яких умовах ТОВ «ГОЛ» (Експедитор) працює з залученими експедитором третіми особами йому не відомо.
При цьому, залучення експедитором перевізників є звичайною та законною складовою транспортно-експедиторської діяльності і відповідає умовам договору від 24.02.2015.
У зв`язку з цим до митного органу було подано рахунок на оплату транспортних послуг, виставлений експедитором ТОВ «Глобал Оушен Лінк», як єдиним контрагентом Позивача.
З документів, які містять відомості про вартість перевезення вбачається, що сума ПДВ становить 345,20 грн (172,60 грн х 2, де 172,60 грн - це розмір ПДВ за плату експедитору за межами України по кожному рахунку/довідці). Саме на цю суму і зменшено транспортні витрати: 365 449,30 грн - 365 104,10 грн = 345,20 грн.
Також позивач вказує, що коносамент №ZH251100185 від 18.11.2025 містить всі необхідні реквізити (дата, маршрут, відправник, одержувач, опис вантажу, контейнерні номери). Контейнерні номери у коносаменті повністю збігаються з контейнерними номерами, вказаними у рахунках на оплату від виконавця Договору від 24.02.2015, що підтверджує належність коносамента саме до цієї товарної партії. Відсутність підпису капітана судна або іншого представника перевізника в коносаменті жодним чином не впливає на числові значення митної вартості, що була заявлена.
Імпортований товар був застрахований оскільки розмір вартості страхування підтверджується документом від 19.11.2025, виданий страховиком АТ СК «ІНГО» згідно генерального договору страхування вантажів №200243786.25 від 01.03.2025, де міститься посилання на найменування, вартість вантажу та інвойс №SDFE3251003-3 від 10.11.2025, та зазначено розмір страхової премії 917,74 грн.
За таких обставин, аргументи митного органу жодним чином не впливають на заявлену митну вартість, оскільки фактично страхування вантажу відбулося, витрати на страхування були включені позивачем до заявленої митної вартості.
Окрім того, позивач вказує, що у спірному рішенні відсутнє будь-яке порівняння характеристик оцінюваного товару з характеристиками товару за МД від 05.01.2026 №26UA110130000113U1, що унеможливлює встановлення обґрунтованості визначення митної вартості саме за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів).
Тоді як відповідно до норм МК України, митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
З наведених підстав позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.99).
У відзиві на позовну заяву (а.с.102-110) представник відповідача позовні вимоги заперечила та в обґрунтування цієї позиції вказала, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статті 257 МК України для митного оформлення декларантом ТОВ «Еколан Інгредієнти» було подано МД від 26.01.2026 №25UA205150017376U8 на товар: «прямий ровінг (рівниця) з скловолокна» та документи на підтвердження заявленої митної вартості товару.
Митну вартість заявлено позивачем за основним методом визначення митної вартості, про що свідчить інформація, внесена до графи 43 МД.
Митна вартість товару становить 1112318,10 грн: вартість товару 18169, 22 доларів США х на курс 43,1391 + витрати на транспортування 250 854,64 грн (гр. 20 ДМВ) + витрати на навантаження 76741,92 (гр. 21 ДМВ) + витрати на страхування 917,74 (гр. 22 ДМВ).
Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:
1) інвойсом від 10.11.2025 №SDFE3251003-3 передбачена 100 передоплата частинами за оцінюваний товар. Для підтвердження здійснення оплати за товар декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 04.11.2025 №143, від 18.12.2025 №164. Оплата згідно наданої платіжної інструкції від 04.11.2025 №143 проведена згідно проформи від 03.10.2025 №SDFE3251003-3, загальна вартість товару згідно якої не відповідає вартості товару згідно Інвойсу. Окрім того, в проформі від 03.10.2025 №SDFE3251003-3 вказано, що допускається відхилення 3% від кількості та суми, що не відповідає фактичному відхиленню кількості товару та його вартості відносно даної проформи, поданому до митного оформлення згідно Інвойсу.
2) для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано: договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 24.02.2015 №828/15, рахунки на оплату від 23.01.2026 №78209, №78211, довідки про транспортні витрати від 26.01.2026 №14378, №14379, заявки від 01.11.2025 №22, №23. Вказані документи надано від ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК», тоді як перевізниками товару автотранспортними засобами відповідно до графи 16 CMR є «SOIT» LLC та ФОП ОСОБА_1 . Документів від фактичних перевізників товару не надано, що не дає можливості перевірити достовірність заявлених транспортних витрат, а отже і достовірність заявлення такої складової митної вартості як витрати на транспортування.
3) загальна вартість понесених витрат, пов`язаних з транспортуванням оцінюваного товару до митного кордону України, згідно рахунків на оплату становить 327941,76 грн (163970,88 грн+163970,88грн), що підтверджується також довідками про транспортні витрати, проте не відповідає загальній вартості витрат на транспортування навантаження/ вивантаження/обробку, включених декларантом до митної вартості оцінюваного товару - 327596,56 грн (76741,92 грн+250854,64 грн). Сказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено в повній мірі всі її невід`ємні складові. 
4) відповідно до положень міжнародного законодавства коносамент - документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, засвідчує прийняття вантажу до перевезення, підтверджує укладання договору перевезення та підписується капітаном судна або іншими представниками, що підтверджує факт передачі вантажу для перевезення. Таким чином, поданий до митного оформлення коносамент від 18.11.2025 №ZH251100185 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника. може підтверджувати факт прийняття оцінюваного товару до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені.
5) Декларантом надано документ за кодом 3008 від 19.11.2025 б/н, в якому сказано про здійснення страхування вантажу, проте страхових документів не надано. Даний документ містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25, який декларантом не надано, як і не надано страховий поліс. Отже, декларантом не надано визначених частиною другою статті 53 МК Українистрахових документів, які є одними з основних документів, що підтверджують митну вартість.
У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, також містили розбіжності декларанту було запропоновано в 10-ти денний термін надати додаткові документи.
Декларантом на вимогу було надано: прайс- лист від 01.10.2025, лист продавця від 12.01.2026 копію митної декларації країни відправлення від 16.11.2025 №422720250001267514, судові рішення від 06.10.2025 №380/15663/25, від 02.09.2025 №380/15990/25.
Інші витребувані документи декларант відмовився надати, про що зазначено в листі від 26.01.2026 №20.
Надані судові рішення не стосуються даного митного оформлення. Також декларантом з урахуванням вимог статті 254 МК України не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення.
Оскільки позивачем не було надано всіх документів на запит митного органу, які б документально підтвердили або визначили кількісно достовірно складові митної вартості, митна вартість не могла бути визначена за основним методом визначення митної вартості. ввезених на митну територію України схожих товарів.
Митну вартість товарів згідно із оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 05.01.2026 №26UA110130000113U1). 
За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, - «Скловолокно та вироби з нього, ровінг з Е-скла, який складається з однієї нитки скловолокна: FIBERGLASS ROVING E-GLASS ECR17-2400D-601- 10618kг. FIBERGLASS ROVING E-GLASS ECR24-4800D- 601- 10488кг.», торгова марка- SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP., виробник- SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP., країна походження- Китай, який ввозився з Китаю на умовах поставки FOB Qingdao згідно контракту, укладеного з виробником товару, та митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом. Рівень митної вартості становить 0,7 дол. США за кг.
Надалі декларантом оцінюваний товар оформлено у вільний обіг згідно з №26UA20505000243701 від 26.01.2026 з наданням гарантій, передбачених частино сьомою статті 55 МК України. 
10.03.2026 на адресу Волинської митниці надійшла заява ТОВ «Еколан Інгредієнти» від 04.03.2026 №82 про надання додаткових документів в порядку частини восьмої статті 55 МК України.
За результатами розгляду заяви ТОВ «Еколан Інгредієнти» Волинською митницею було надано обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів від 12.03.2026 №7.3-2/15-02/14/3247.
З огляду на вказане представник відповідача, вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим. Просить в задоволенні позову відмовити.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги та додатково наголосив, що ним подані всі необхідні документи (у тому числі, додаткові документи) для визначення митної вартості товару за обраним декларантом основним методом визначення митної вартості товару. Тоді як відповідач належним чином не обґрунтував ні у спірному рішенні, ні у відзиві на позов причини, з яких митна вартість не може бути підтверджена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією (а.с.144-147).
Інших заяв по суті справи до суду не надходило.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.141).
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Перевіривши письмовими доказами доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що між ТОВ «Еколан Інгредієнти» (покупець) та компанією SHANDONG FIBERGLASS 1 GROUP CORP (Китай) (продавець) було контракт від 18.07.2024 №36, за умовами якого продавець зобов`язується постачати, а покупець обов`язується приймати та оплачувати на умовах цього контракту товари в асортименті та кількостях, зазначених у Інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту (а.с.39-41).
На виконання умов контракту, відповідно до рахунок – фактура (інвойс) SDFE3251003-3 від 10.11.2025 компанія SHANDONG FIBERGLASS 1 GROUP CORP поставила позивачу товар на загальну суму 18 169,22 Доларів США (а.с.19).
З метою здійснення митного оформлення товару: «прямий ровінг (рівниця) з скловолокна, використвується у виробництві конструкційних склопластиків методом намотування й пультрузії, у бабінах: Roving for pultrusion ECR24-2400D-601, прямий, у бобінах, діамет голементарної нитки 24 мкм-21192кмий, у бобінах Roving for pultrusion ECR24-4800D-601, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм-21062кг; Продукція переміщується на клеєних піддонах з фанери. Торгівельна марка SHANDONG FIBERGLASS Країна виробництва CN Виробник SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP. Місць 40 AG 40 на клеєних піддонах з фанери; SL 3.0», що постачався згідно з вищевказаним договором, декларантом позивача до Волинської митниці подано МД №26UA205050002368U7 від 26.01.2026 (а.с.23, 132). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 18 169,22 Доларів США.
На підтвердження заявленої митної вартості товару та обраного основного методу її обчислення декларантом до вказаної МД були подані наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 18.07.2024 №36 (а.с.39-41), рахунок – фактура (інвойс) SDFE3251003-3 від 10.11.2025 (а.с.19), рахунок-проформа №SDFE3251003-3 від 03.10.2025 (а.с.18), коносамент від 10.11.2025 №ZH251100185 (а.с.20), міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR) №20260123/02 від 23.01.2026 (а.с.21) та №20260123/03 від 24.01.2026 (а.с.22), пакувальний лист від 10.11.2025 (а.с.17), платіжні інструкції в іноземній валюті №143 від 04.11.2025 (а.с.29), №164 від 18.12.2025 (а.с.30), рахунки на оплату №78209 від 23.01.2026 (а.с.31), №78211 від 23.01.2026 (а.с.32), довідки про транспортні витрати від 26.01.2026 №14378 (а.с.33) та від 26.01.2026 №14379 (а.с.34), договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 24.02.2025 №828/15 (а.с.46 -49), заявки про надання транспортно-експедиторських послуг №22 від 01.11.2025 та №23 від 01.11.2025 до вказаного договору (а.с.77-78), документ, що підтверджує вартість страхування від 19.11.2025 (а.с.35), договір про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 01.10.2021 №107/21-Т (а.с.42-43).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом направлено декларанту електронне повідомлення з вимогою про надання у 10-ти денний термін додаткових документів для підтвердження заявленої ним митної вартості, а саме: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 4) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Листом від 26.01.2026 №20 позивач повідомив, що не має наміру подавати додаткові документи для здійснення митного оформлення вантажу за МД, окрім тих, що вже подані, в тому числі з цим листом (а.с.52). Додатково надав прайс-лист від 01.10.2025 (а.с.38), лист продавця від 12.01.2026 (а.с.53, переклад а.с.54), копію митної декларації країни відправлення від 16.11.2025 №422720250001267514 (а.с.79), рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 у справі №380/15663/25 (а.с.67-74), рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02.09.2025 у справі №380/15990/25.
26.01.2026 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2026/000019/2 (а.с.14-15) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2026/000071 (а.с.26).
У графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять наступні розбіжності. 
Інвойсом від 10.11.2025 №SDFE3251003-3 (далі - Інвойс) передбачена 100% передоплата частинами за оцінюваний товар. Для підтвердження здійснення оплати за товар декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 04.11.2025 №143, від 18.12.2025 №164. Оплата згідно наданої платіжної інструкції від 04.11.2025 №143 проведена згідно проформи від 03.10.2025 №SDFE3251003-3, загальна вартість товару згідно якої не відповідає вартості товару згідно Інвойсу. Окрім того, в проформі від 03.10.2025 №SDFE3251003-3 вказано, що допускається відхилення 3% від кількості та суми, що не відповідає фактичному відхиленню кількості товару та його вартості відносно даної проформи, поданому до митного оформлення згідно Інвойсу. 
Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано: договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 24.02.2015 №828/15, рахунки на оплату від 23.01.2026 №78209, №78211, довідки про транспортні витрати від 26.01.2026 №14378, №14379, заявки від 01.11.2025 №22, №23. Вказані документи надано від ТзОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК», тоді як перевізниками товару автотранспортними засобами відповідно до граф 16 CMR є «SOIT» LLC та ФОП ОСОБА_1 .. Документів від фактичних перевізників товару не надано, що не дає можливості перевірити достовірність заявлених транспортних витрат, а отже і достовірність заявлення такої складової митної вартості як витрати на транспортування. 
Загальна вартість понесених витрат, пов`язаних з транспортуванням оцінюваного товару до митного кордону України, згідно рахунків на оплату становить 327941,76 грн (163970,88 грн+163970,88грн), що підтверджується також довідками про транспортні витрати, проте не відповідає загальній вартості витрат на транспортування та навантаження/вивантаження/обробку, включених декларантом до митної вартості оцінюваного товару- 327596,56 грн (76741,92 грн+250854,64 грн). Сказане може свідчити про те, що до митної вартості не включено в повній мірі всі її невід`ємні складові. 
Відповідно до положень міжнародного законодавства коносамент – це документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, засвідчує прийняття вантажу до перевезення, підтверджує укладання договору перевезення та підписується капітаном судна або іншими представниками, що підтверджує факт передачі вантажу для перевезення. Таким чином, поданий до митного оформлення коносамент від 18.11.2025 №ZH251100185 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваного товару до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені.
Декларантом надано документ за кодом 3008 від 19.11.2025 б/н, в якому сказано про здійснення страхування вантажу, проте страхових документів не надано. Даний документ містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25, який декларантом не надано, як і не надано страховий поліс. Отже, декларантом не надано визначених частиною другою статті 53 Кодексу страхових документів, які є одними з основних документів, що підтверджують митну вартість. 
У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно статтями 53 та 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи
Декларантом на вимогу було надано: прайс-лист від 01.10.2025 б/н, лист продавця від 12.01.2026 б/н, копію митної декларації країни відправлення від 16.11.2025 №422720250001267514, судові рішення від 06.10.2025 №380/15663/25, від 02.09.2025 №380/15990/25. 
Інші витребувані документи декларант відмовився надати, про що зазначено в листі від 26.01.2026 №20. Надані судові рішення не стосуються даного митного оформлення. Також декларантом не забезпечено переклад митної декларації країни відправлення. 
Отже, декларантом не забезпечено надання достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних,.
За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, - «Скловолокно та вироби з нього, ровінг з Е-скла, який вкладається з однієї нитки скловолокна: FIBERGLASS ROVING E-GLASS ECR17-2400D-601-10618kг. FIBERGLASS ROVING E-GLASS ECR24-4800D-601- 10488кг.», торгова марка- SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP., виробник - SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP., країна походження - Китай, який ввозився з Китаю на умовах поставки FOB Qingdao згідно контракту, укладеного з виробником товару, та митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом. Рівень митної вартості становить 0,7 дол. США за кг. Коригування на обсяг партії, комерційні умови, умови поставки не здійснювалося, так як це не передбачено статтею 64 МК України.
26.01.2026 декларант подав МД №26UA205050002437U1, за якою імпортований товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених статтею 55 МК України (а.с.16, 133).
В порядку частини восьмої статті 55 МК України позивач подав митному органу заяву від 04.03.2026 №82, в якій просив взяти до уваги додатково надані документи та скасувати рішення про коригування митної вартості товару від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2 (а.с.80-81). До заяви додано наступні документи: довідки АТ «Райффайзен Банк» №B6/15-1587 від 26.02.2026, №B6/19-9720 від 24.12.2025, витяг з виписки за 05.11.2025 та 19.12.2025 АТ «Райффайзен Банк», акту надання послуг №78209 від 27.01.2026, платіжна інструкція №271 від 25.02.2026, витяг з виписки за 25.02.2026 АТ «Райффайзен Банк», акт надання послуг №78211 від 28.01.2026, платіжна інструкція №274 від 27.02.2026, витяг з виписки за 27.02.2026 АТ «Райффайзен Банк». (а.с.82-90).
Листом від 12.03.2026 №7.3-2/15-02/3247 Волинська митниця повідомила позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості товару від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2 (а.с.91-93).
Не погоджуючись із прийнятим Волинською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених вище положень МК України дозволяє дійти висновку про те, що підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товару, серед іншого, може слугувати неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 МК України, або відсутність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, на думку суду, у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.
У розглядуваному випадку оскаржуване рішення прийняті відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
На думку суду, подані декларантом документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 18.07.2024 №36 (а.с.39-41), укладеним між ТОВ «Еколан Інгредієнти» (покупець) та компанією SHANDONG FIBERGLASS 1 GROUP CORP. (Китай) (продавець) визначено предмет, ціну і загальну суму контракту, умови та терміни поставки, умови та терміни оплати
Пунктами 2.1, 2.2. контракту передбачено, що ціна за одиницю товару та загальна з вартість кожної партії товарів, що підлягає з поставці, зазначається сторонами у інвойсах до з того Контракту, які є невід`ємною частиною є контракту. Незалежно від умов поставки ціни включають (окрім інших витрат згідно Incoterms 2010) також вартість упаковки, маркування, піддонів і завантаження.
Загальна сума контракту визначається загальною вартістю товарів, що поставляються та/або підлягають поставці на підставі інвойсів, які є невід`ємною частиною цього контракту.
Згідно із пунктами 3.1., 3.2 товари по цьому контракту поставляються згідно умов Incoterms 2010. Місце та умови поставки кожної партії товарів узгоджуються додатково та зазначаються у відповідному інвойсі, який є невід`ємною частиною цього Контракту. Дострокова та часткова поставка дозволена лише за погодженням Сторін.
Відповідно до пункту 4.1. контракту покупець здійснює оплату за товари згідно з умовами, вказаними у інвойсі, в доларах США шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця, зазначений у пункту 10 цього Контракту.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що інвойсом від 10.11.2025 №SDFE3251003-3 (далі - Інвойс) передбачена 100% передоплата частинами за оцінюваний товар. Для підтвердження здійснення оплати за товар декларантом надано копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 04.11.2025 №143, від 18.12.2025 №164. Оплата згідно наданої платіжної інструкції від 04.11.2025 №143 проведена згідно проформи від 03.10.2025 №SDFE3251003-3, загальна вартість товару згідно якої не відповідає вартості товару згідно Інвойсу. Окрім того, в проформі від 03.10.2025 №SDFE3251003-3 вказано, що допускається відхилення 3% від кількості та суми, що не відповідає фактичному відхиленню кількості товару та його вартості відносно даної проформи, поданому до митного оформлення згідно Інвойсу. 
Щодо вказаних в оскаржуваному рішенні розбіжностей, суд зазначає наступне.
Відповідно до рахунок-проформи №SDFE3251003-3 від 03.10.2025 сторонами контракту узгоджено поставку товару, а саме: Roving for pultrusion ECR24-2400D-601 в кількості 20000 кг на суму 8600 доларів США; Roving for pultrusion ECR24-4800D-601 в кількості 20000 кг на суму 8600 доларів США. Всього на загальну суму 17 200 Доларів США. Умови оплати: 20% - передоплата, 80% - оплата протягом 45 календарних днів після отримання копії коносамента з відміткою «на борту». Примітка: допускається відхилення кількості та суми в межах 3% (у більший або менший бік) (а.с.18).
На виконання умов контракту, відповідно до рахунок – фактура (інвойс) №SDFE3251003-3 від 10.11.2025 компанія SHANDONG FIBERGLASS 1 GROUP CORP поставила позивачу на загальну суму 18 169,22 Доларів США, а саме: Roving for pultrusion ECR24-2400D-601 в кількості 21192 кг на суму 9112,56 доларів США; Roving for pultrusion ECR24-4800D-601 в кількості 21 062 кг на суму 9056,66 доларів США (а.с.19).
Згідно з платіжними інструкціями в іноземній валюті №143 від 04.11.2025 , №164 від 18.12.2025 (а.с.29, 30) позивач здійснив оплату за товар в сумі 3440,00 доларів США та 14 729,22 Доларів США відповідно, що в загальній сумі становить 18 169,22 Доларів США та повністю відповідає вартості товару, що поставлявся згідно з інвойсом №SDFE3251003-3 від 10.11.2025.
За змістом платіжної інструкції можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться відповідно до контракту від 18.07.2024 №36. 
Також платіжна інструкція №143 від 04.11.2025, згідно із якою здійснювалася передоплата за товар (20% від 17200,00 доларів США= 3440,00 доларів США) містить посилання на рахунок-проформи №SDFE3251003-3 від 03.10.2025, а платіжна інструкція №164 від 18.12.2025 уже безпосередньо на рахунок – фактура (інвойс) №SDFE3251003-3 від 10.11.2025.
Тобто, товар оплачено повністю на суму 18 169,22 Доларів США, що відповідає фактурній вартості, задекларованій у МД №26UA205050002368U7 від 26.01.2026. 
Отже, нема підстав вважати, що фактурна вартість товару за митними деклараціями не підтверджена документально. Розбіжності щодо кількості та загальної вартості товару в рахунку-проформі та інвойсі не впливає митну вартість, адже остаточною є кількість та вартість в інвойсі.
Суд зауважує, що проформа-інвойс (Proforma invoice) - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Відмінність проформи-інвойсу від інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними та до нього ще можуть бути внесені зміни.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 08.07.2022 у справі №815/1718/16, спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором. У постанові від 27.04.2023 у справі №820/3767/16 Верховний Суд акцентував на тому, що розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.
Суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс) згідно з частиною другою статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару, а не проформа, яка лише є попереднім, інформаційним документом, схожим на рахунок-фактуру, який надає покупцеві деталі майбутньої угоди, але не створює зобов`язання оплати ані для покупця, ані для продавця. Вона слугує для оголошення вартості товарів чи послуг, узгодження умов, або як основа для оформлення остаточного, комерційного рахунку-фактури.
Вказана в МД №26UA205050002368U7 від 26.01.2026 фактурна вартість товару (графа 22) відповідає тій, що зазначена в інвойсі №SDFE3251003-3 від 10.11.2025 (18 169,22 Доларів США) та підтверджена оплатою за товари платіжними дорученнями в іноземній валюті №143 від 04.11.2025, №164 від 18.12.2025. Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано: договір про надання транспортно-експедиторських послуг від 24.02.2015 №828/15, рахунки на оплату від 23.01.2026 №78209, №78211, довідки про транспортні витрати від 26.01.2026 №14378, №14379, заявки від 01.11.2025 №22, №23. Вказані документи надано від ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК», тоді як перевізниками товару автотранспортними засобами відповідно до граф 16 CMR є «SOIT» LLC та ФОП ОСОБА_1 . Документів від фактичних перевізників товару не надано, що не дає можливості перевірити достовірність заявлених транспортних витрат, а отже і достовірність заявлення такої складової митної вартості як витрати на транспортування. 
Надаючи оцінку таким доводам митного органу суд зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджено, що декларантом позивача для митного оформлення ввезеного на митну територію України товару було подано договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення у контейнерах експортно-імпортних та транзитних вантажів від 24.02.2025 №828/15, укладений між ТОВ «Еколан Інгредієнти» (клієнт) та ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» (експедитор), за умовами якого Експедитор зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Клієнта надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів у великотоннажних контейнерах морським, автомобільним, залізничним транспортом, а також додаткові послуги, необхідні для організації доставки вантажу (а.с.46 -49).
Згідно зі статтею 929 Цивільного кодексу України (за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до частини першої статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб.
За своєю суттю транспортне експедирування - це менеджмент у галузі перевезення вантажів, який може в себе включати не лише укладення договору з перевізником (від свого чи від імені Замовника), а й інший широкий спектр послуг, що не заборонені законом, та пов`язані із транспортуванням цього самого вантажу і т.д. Відносини експедиторів, вантажовідправників га вантажоодержувачів і порядок розрахунків між ними визначаються насамперед змістом договору на транспортно-експедиційне обслуговування. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, обов`язків та інших відносин, що не суперечить чинному законодавству. Експедитор може фактично виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, або лише визначити, узгодити та проконтролювати виконання заходів, спрямованих на вирішення передбачених договором завдань. У той же час, хоча договір транспортного експедирування залежно від його умов може містити окремі елементи договорів доручення, комісії, підряду, зберігання, перевезення тощо, його правова конструкція не є тотожною цим договорам, у зв`язку з цим законодавством передбачено окреме правове регулювання відносин за договором експедирування. Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду у від 13.09.2019 у справі № 826/66/14.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що виконання перевезення може виконуватись експедитором як особисто, так і іншими, залученими експедитором особами - перевізниками, договори з якими експедитор може укладати від свого імені.
Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.
При цьому у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Отже, уклавши договір про надання транспортно-експедиційних послуг від 24.02.2025 №828/15, замовник послуг переклав обов`язок щодо організації перевезення на експедитора, що також підтверджується рахунками на оплату №78209 від 23.01.2026 (а.с.31), №78211 від 23.01.2026 (а.с.32), довідками про транспортні витрати від 26.01.2026 №14378 (а.с.33) та від 26.01.2026 №14379 (а.с.34), заявками про надання транспортно-експедиторських послуг №22 від 01.11.2025 та №23 від 01.11.2025 (а.с.77-78).
Підпунктом 3.1.2. цього договору передбачено право експедитора укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями.
ТОВ «ГЛОБАЛ ОУШЕН ЛІНК» на виконання умов цього договору організував перевезення товару в інтересах позивача шляхом укладення інших договорів із безпосередніми перевізниками.
Відповідно ТОВ «Еколан Інгредієнти» договорів з перевізниками SOIT» LLC та ФОП ОСОБА_1 не укладало і, відповідно, платежів не здійснювало.
Разом з тим, такі договори не визначають вартість транспортних витрат, яка включена до митної вартості, оскільки такі витрати безпосередньо несе експедитор, який з урахуванням економічної складової формує ціну транспортно-експедиційних послуг.
З урахуванням зазначеного, на думку суду, зазначення в автотранспортних накладних перевізником підприємства, яке не є стороною договору на транспортно-експедиторське обслуговування, не вважається порушенням договірних зобов`язань чи митного законодавства і не може бути підставою для не визнання митної вартості товару та її коригування.
У спірному рішенні також йдеться про те, що декларантом надано документ за кодом 3008 від 19.11.2025 б/н, в якому сказано про здійснення страхування вантажу, проте страхових документів не надано. Даний документ містить посилання на договір генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25, який декларантом не надано, як і не надано страховий поліс.
З даного приводу суд звертає увагу, що у графі №20 МД №26UA205050002368U7 від 26.01.2026 вказано умови поставки «FOB CN Qingdao» (а.с.23).
Враховуючи зазначене, страхування вантажу здійснює покупець, а не експедитор. Експедитор лише організовує перевезення та не несе відповідальності за страхування при умовах поставки FOB.
Відтак, декларант правомірно включив витрати на страхування до митної вартості та надав документ за кодом 3008 від 19.11.2025 , що підтверджує факт страхування вантажу (а.с.35).
При цьому, стаття 53 МК України не вимагає надання базового страхового полісу, оскільки він є лише рамковим договором. Однак, сертифікат містить конкретні дані про страхування відправки.
Отже, відсутність базового страхового полісу не є підставою для коригування митної вартості за умови надання страхового сертифікату, що підтверджує включення витрат на страхування до ціни товару.
Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України митниця не має права вимагати документи, не передбачені Кодексом. Страховий документ за кодом 3008 від 19.11.2025 містить усі необхідні реквізити та вартість, тому вимога про надання договору генерального страхування від 01.03.2025 №200243786.25 та страхового полісу виходить за межі компетенції митного органу.
В оскаржуваному рішенні митний орган також посилається на те, що загальна вартість понесених витрат, пов`язаних з транспортуванням оцінюваного товару до митного кордону України, згідно рахунків на оплату становить 327941,76 грн (163970,88 грн+163970,88грн), що підтверджується також довідками про транспортні витрати, проте не відповідає загальній вартості витрат на транспортування та навантаження/вивантаження/обробку, включених декларантом до митної вартості оцінюваного товару - 327596,56 грн (76741,92 грн+250854,64 грн). 
Надаючи оцінку вказаним доводам митного органу, суд зазначає таке.
Згідно із довідками про транспортні витрати від 26.01.2026 №14378 (а.с.33) та від 26.01.2026 №14379 (а.с. 34) вартість транспортування включає: мультимодальні послуги з перевезення морским транспортом Qingdao-Gdansk - 50 411,37 грн без ПДВ; плата експедитору за межами України – 1035,58 грн, в тому числі ПДВ 20% - 172,60 грн; вантажно-розвантажувальні роботи на території 33 199,51 без ПДВ; послуги з організації митного оформлення вантажу за межами України - 4 308,47 без ПДВ; мультимодальні послуги з перевезення автомобільним транспортом Гданськ – Ягодин 75015,95 грн без ПДВ. Загальна вартість робіт (послуг) склала без ПДВ 163 798,28 грн, загальна вартість робіт (послуг) із ПДВ 163 970,88 грн Страхування вантажу за межами митної території у країни не проводилось.
Аналогічні відомості щодо вартості перевезення містять і рахунки на оплату №78209 від 23.01.2026 (а.с.31) та №78211 від 23.01.2026 (а.с.32).
Верховний Суд у постановах від 15.10.2024 у справі №520/6058/24, від 31.05 2019 у справі №804/16553/14 зазначив, що якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Судом встановлено, що відповідно вищезазначених довідок про транспортні витрати та рахунків на оплату визначено, серед іншого, плату експедитору за межами України в сумі 1035,58 грн, в тому числі ПДВ 172,60 грн.
Підпунктом «ж» пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України передбачено, що місцем постачання зазначених у цьому пункті послуг вважається місце, в якому отримувач послуг зареєстрований як суб`єкт господарювання або - у разі відсутності такого місця - місце постійного чи переважного його проживання. До таких послуг належать надання транспортно-експедиторських послуг.
Відповідно до статті 9 Закону від 01.07.2004 №1955 «Про транспортно-експедиторську діяльність» факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу під пункту його відправлення до пункту його призначення.
Таким чином, місце постачання транспортно-експедиторських послуг, які надаються замовнику - резиденту, у тому числі в межах договорів міжнародного перевезення (незалежно від того, у якому напрямку здійснюється перевезення), визначається за місцем реєстрації отримувача таких послуг, тобто на митній території України. Операції з постачання таких транспортно-експедиторських послуг (які надаються замовнику-резиденту, у тому числі в межах договорів міжнародного перевезення), є об`єктом оподаткування ПДВ та підлягають оподаткуванню ПДВ на загальних підставах за ставкою 20 відсотків.
Враховуючи наведене зазначена митним органом розбіжність у 345,20 грн (327941,76 грн - 327596,56 грн) утворилася саме на суму ПДВ (172,60 грн+172,60) у зв`язку із платою експедитору за межами України, а відтак суд вважає таку розбіжність необґрунтованою.
Стосовно тверджень митного органу про те, що поданий до митного оформлення коносамент від 18.11.2025 №ZH251100185 без підпису капітана судна або іншого представника перевізника не може підтверджувати факт прийняття оцінюваного товару до перевезення, а також відомостей, що в ньому зазначені, суд звертає увагу на наступне.
Відповідно до положень частини другої статті 53 МК України коносамент не є тим документом, який підтверджує митну вартість товарів. Зазначення будь-яких вартісних характеристик товару у коносаменті взагалі не передбачено, а отже виявлені митницею недоліки у цьому документі не можуть впливати на визначення митної вартості товару.
Крім того, відсутність у коносаменті підпису перевізника не може свідчити про його недійсність, оскільки товар був прийнятий до перевезення, доставлений та виданий у місці призначення.
Таким чином, сам по собі факт відсутності у копії коносамента підпису капітана судна або іншого представника перевізника не є безумовною підставою для невизнання такого документа або висновку про неможливість підтвердження ним відомостей щодо перевезення товару. Митним органом не наведено жодних доказів того, що поданий коносамент є підробленим, недійсним або не використовувався під час здійснення перевезення спірного товару.
Суд також враховує, що коносамент був поданий позивачем у сукупності з іншими документами, зокрема контрактом, інвойсом, пакувальним листом, транспортними документами та митною декларацією країни відправлення, які узгоджуються між собою щодо відомостей про продавця, покупця, найменування товару, його кількість, маршрут перевезення та інші істотні умови поставки. 
З урахуванням наведеного, на думку суду, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, які містять достатньо відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Отже, подані позивачем документи містять інформацію про товар та його ціну, інші складові митної вартості, які не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про неподання декларантом додаткових документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.
Відтак, суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
На думку суду, за обставин цієї справи відповідач не встановив таких розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем). Відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару відповідачем не спростовано, недійсність чи ознаки підробки документів ним також не виявлено, а вказані митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.
З урахуванням наведеного висновок у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товару, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
При вирішенні спору суд також враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
На думку суду, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митниця повинна довести законність свого рішення, яке не може ґрунтуватися на припущеннях та сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Також суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.10.2019 у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Отже, підстави вважати, що рішення відповідача від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправне.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно із частинами першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 3328,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 20.03.2026 №9 (а.с.13).
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, на підставі Митного кодексу України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» (04116, місто Київ, вулиця Митрофана Довнар-Запольського, будинок 5, код ЄДРПОУ 34763972) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення, задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 26.01.2026 №UA205050/2026/000019/2.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еколан Інгредієнти» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір в загальній сумі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В. Л. Шепелюк