Дата документу 21.07.2026 | Справа № 554/8902/26
| Провадження № 2-о/554/241/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави 
в складі головуючого судді Чуванової А.М.,
за участю секретаря судового засідання Єсліковської О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа; заінтересована особа: ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло на квартиру АДРЕСА_1 , виданого відділом приватизації житла КВТФ «Крокуль» 26 грудня 1994 року на ім?я ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх вимог заявник вказала, що  ОСОБА_4 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Полтаві в сім?ї ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . 01 червня 2007 року вона зареєструвала шлюб із ОСОБА_6 та змінила прізвище на ОСОБА_7 . Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11 жовтня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу заявнику залишено прізвище ОСОБА_7 . 
З часу народження разом із батьками заявник проживала за адресою АДРЕСА_2 . Будинок знаходився на балансі КВТФ «Крокуль» і відділом приватизації житла фабрики 26 грудня 1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким, зазначена квартира належить на праві приватної спільної сумісної власності матері заявника ОСОБА_2 та заявнику - ОСОБА_3 . 
Згідно з діючим на той час законодавством право власності заявника на зазначене нерухоме майно зареєстроване у Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 121-16525 26 грудня 1994 року. При оформленні свідоцтва про право власності працівниками відділу приватизації допущена граматична помилка у написанні по батькові заявника: замість « ОСОБА_8 » вказано « ОСОБА_9 ». 
Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення для здійснення права власності.
Ухвалою суду від 12.06.2026 року було відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку окремого провадження.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила задовольнити.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Зокрема, в судовому порядку,відповідно до ч.1 ст. 315 п.6 ЦПК України, встановлюються факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я чи по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1994 року, виданого відділом приватизації житла КВТФ «Крокуль», квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.9).
Згідно з паспортом громадянина України, по батьковізаявника зазначено як « ОСОБА_8 » (а.с.4– ксерокопія паспорту).
Встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення для здійснення права власності.
Відповідно до ст.ст. 293, 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.
Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що заява є законною, обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, оскільки судом встановлено, що заявнику дійсно належить вказаний правовстановлюючий документ і на даний час вона не має можливості іншим чином встановити даний факт.
Таким чином, слід встановити факт належності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_2 , виданого відділом приватизації житла КВТФ «Крокуль» 26 грудня 1994 року.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 3,4,10, 315-319 ЦПК України, суд - 

ВИРІШИВ:

Заяву  ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа; заінтересована особа: ОСОБА_2 , - задовольнити.
Встановити факт належності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_2 , виданого відділом приватизації житла КВТФ «Крокуль» 26 грудня 1994 року.
Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 355 ЦПК України подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя А.М.Чуванова