Справа № 163/1667/26
Провадження № 3/163/1119/26 

ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року         місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Павлусь О.С., 
з участю секретаря Костюк Р.М.,
особи, що притягається до відповідальності в режимі відеоконференції ОСОБА_1 ,

розглянувши направлений ВОНС в місті Ковель УПП у Волинській області протокол серії ЕПР1 № 705741 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 о 05:51 годині 29 червня 2026 року на 488 км автодороги М-07 в порушення п.2.9.а. Правил дорожнього руху керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час розгляду протоколу ОСОБА_1 вину у вчиненому заперечив, вказав на процесуальні помилки під час оформлення поліцейськими протоколу про адміністративне правопорушення, провадження в справі просив закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП. Надав заперечення на протокол, в яких зазначив, що причина зупинки транспортного засобу була незаконна; підстав для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у працівників поліції не було, оскільки такі ознаки в нього були відсутні; долучений до протоколу відеозапис є не безперервний.

Дослідженими доказами у справі встановлено таке.

Протокол про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 705741 складений о 06:22 годині 29 червня 2026 року про те, що ОСОБА_1 о 05:51 годині 29 червня 2026 року на 488 км автодороги М-07 керував автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820». Результат огляду 1,71% проміле, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 Правил дорожнього руху.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний день та го-дині по справі не оспорюється.
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджено, що огляд ОСОБА_1 проводився у зв`язку із виявленими у нього ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці Огляд проводився за допомогою приладу «Драгер Алкотест 6820».
На роздруківці проведеного з ОСОБА_1 тесту № 4955 результат огляду становить 1,71% проміле. Тест проводився о 05:56 годині 29 червня 2026 року.
Направленням на медичний огляд стверджено, що ОСОБА_1 був направлений на огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння до КНП «Любомльське ТМО» о 06:00 годині 29 червня 2026 року. Огляд в медичному закладі не проводився.
З рапорту поліцейського роти з обслуговування м. Ковель УПП у Волинській області від 29 червня 2026 року вбачається, що цього дня близько 05:05 години на автодорозі М-07 був зупинений автомобіль «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в якого не працювала права фара в режимі ближнього світла.
На відеозаписі під назвою «VID-20260629-WA0005» зафіксовано рух та зупинка автомобіля «Мерседес», номерний знак НОМЕР_2 .
З дослідженого відеозапису події під назвою «export-bc796» вбачається розмову поліцейської з ОСОБА_1 , яка озвучила ньому причину зупинки, перевірила реєстраційні документи. В подальшому працівник поліції виявила у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про які йому повідомила. Надала ОСОБА_1 мундштук, який він особисто перевірив на герметичність упаковки та розпакував. Під час проведення огляду результат тесту становив 1,71% проміле. Проїхати в медичний заклад ОСОБА_1 бажання не виявляє. Надалі працівник поліції оформлює адміністративні матеріали.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вищевказані докази відповідають положенням ст.251 КУпАП, критеріям належності і допустимості, нічим не спростовані та в своїй сукупності із відеозаписами з боді-камери поліцейської цілком відображають подію адміністративного правопорушення, надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинення правопорушення, оскільки у них зафіксовані дані та події, які не носять суб`єктивного характеру та дозволяють відтворити реальність, хронологію подій, що дійсно мали місце.

Щодо викладених в клопотанні ОСОБА_1 заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Зазначена норма Закону надає працівникам поліції право реагувати на будь-які видимі ознаки технічного стану транспортного засобу, що впливають на безпеку дорожнього руху, включно з непрацюючою фарою (незалежно від того, лівою чи правою), оскільки таке порушення об`єктивно знижує видимість транспортного засобу для інших учасників руху та обмежує освітленість дороги в темну пору доби.
Отже, виявлений працівником поліції факт непрацюючої фари ближнього світла є достатньою і законною підставою для зупинки транспортного засобу, а посилання на відсутність прямої заборони в ПДР на рух з такою несправністю не спростовує наявність у поліцейського окремих, самостійних повноважень на зупинку згідно зі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно із п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я 09.11.2015 року №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 3 розділу І цієї Інструкції визначено, що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

В цій справі встановлено, що в поліцейської виникли підстави вважати про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, після виявлення у нього таких ознак - запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Позицію ОСОБА_1 про відсутність цих ознак суд відхиляє з тих підстав, що вона спростовується як письмовими, так і відео-доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Зокрема, у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та направленні на медичний огляд чітко зафіксовано наявність у ОСОБА_1 зазначених вище ознак сп`яніння. Відеозапис з нагрудної камери поліцейської підтверджує, що під час спілкування з працівниками поліції у ОСОБА_1 дійсно спостерігалися ознаки алкогольного сп`яніння, першочергово це запах алкоголю з порожнини рота, в адміністративній будівлі стаціонарного поста поліції інспектор виявила тремтіння пальців рук та поведінку, що не відповідає обстановці. При цьому сам водій не заперечував цих ознак і погодився пройти огляд на визначення стану сп`яніння, результати якого не заперечував.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у поліцейських були законні під-стави вимагати від ОСОБА_1 проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 щодо окремих фрагментів відеозапису, на яких не видно тих чи інших деталей суд відхиляє, оскільки досліджений відеозапис є послідовний, безперервний, фіксує подію в цілому та узгоджуються з письмовими доказами.

Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.
За вчинення водіями передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП правопорушення визначено стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таким чином, на ОСОБА_1 слід накласти стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У зв`язку з накладенням адміністративного стягнення з порушника згідно із ст.40^1 КУпАП підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA588999980313050149000003001 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач: ГУ ДКСУ у Волинській області, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу "адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху").

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору на рахунок UA958999980313161206000003480 в Казначействі України (ЕАП) (отримувач ГУК у Волинській області/місто Любомль, код ЄДРПОУ 38009371, код класифікації дохо-дів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір").

Згідно з ч.1 ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду
Волинської області         О.С. Павлусь