ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

10 липня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/3628/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в якому просить:
- Винести судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , податковий борг у розмірі 111 179,75 грн, в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн за платежами :
-18010700 “Земельний податок з фізичних осіб” у розмірі 30 082,58грн;
-18010200 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів житлової нерухомості” у розмірі 470,20грн;
-18010300 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової
нерухомості” у розмірі 68 462,36 грн, в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн;
-18050400 “Єдиний податок з фізичних осіб” у розмірі 12 164,61 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 111 179,75 грн, в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн та у встановлені строки добровільно його не сплатив. Вжиті позивачем заходи не призвели до погашення податкового боргу.
На виконання положень ч. 3 ст. 171 КАС України судом було сформовано запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця проживання відповідача фізичної особи. З відповіді №2808427 від 29.05.2026 року встановлено адресу проживання фізичної особи ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 травня 2026 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклик) сторін.
Копію ухвали про відкриття спрощеного провадження від 29.05.2026 року надіслано на адресу відповідача та вручено йому 05.06.2026 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням R067188386064.
Враховуючи те, що суд вжив передбачені КАС України заходи щодо належного повідомлення відповідача про відкриття спрощеного позовного провадження та про встановлений судом строк для подання відзив на позовну заяву у цій адміністративній справі, проте станом на час прийняття рішення у ній відзиву на позовну заяву від останнього не надійшов, суд відповідно до вимог ч. 6 ст.162 КАС України розглядає справу за наявними матеріалами.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , був внесений до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, при цьому державну реєстрацію припинення його підприємницької діяльності проведено 31.05.2024 року.
За Відповідачем рахується податковий борг у розмірі 111 179,75 грн, в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн.
Сума податкового боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача виникла з: - 18010700 “Земельний податок з фізичних осіб” у розмірі 30 082,58грн; -18010200 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів житлової нерухомості” у розмірі 470,20грн; - 18010300 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості” у розмірі 68 462,36грн, в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн;- 18050400 “Єдиний податок з фізичних осіб” у розмірі 12 164,61 грн.
Суд встановив, що до податкового органу самостійно подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 09.01.2024 Nє9366160677 із самостійно задекларованою сумою єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 12500 грн. Податковий борг зменшено на 335,39грн за рахунок наявної переплати. Несплаченим залишається борг у розмірі 12 164,61 грн.
У зв`язку з несплатою узгоджених сум, на підставі п. 59.1 ст.59 ПКУ, Відповідачу виставлено податкову вимогу від 12.07.2023 №0002185-1309-0716 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яку було надіслано засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №9000003697803 та вручена адресату 08.08.2023 року 
Доказів, які б підтверджували оскарження зазначеної податкової вимоги суду не надано, а тому, визначені у ній зобов`язання є узгодженими.
Відповідачем не погашено вищевказану суму боргу, а тому позивач звернувся з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі Податковий кодекс, ПКУ).
Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Відповідно до пункту 41.1 цієї статті, контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Виникнення податкового боргу у відповідача зумовлено несплатою у строки визначені Податковим кодексом України грошових зобов`язань, нарахованих відповідно до податкових повідомлень-рішень.
Так, з матеріарів справи вбачається за платежем 18010700 “Земельний податок з фізичних осіб” визначено податкові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями:
- податковим повідомленням-рішенням від 02.11.2022 №1702661-2414-0707 за період 2022 року в розмірі 8495,02грн, яке вручено адресату особисто 02.11.2022;
- податковим повідомленням-рішенням від 02.11.2022 №1702660-2414-0707 за період 2022 року в розмірі 2051,35грн, яке вручено адресату особисто 02.11.2022;
- податковим повідомленням-рішенням від 02.05.2023 №341778-2414-0707 за період 2023 року в розмірі 9769,28грн, яке вручено адресату особисто 06.07.2023;
- податковим повідомленням-рішенням від 02.05.2023 №341779-2414-0707 за період 2023 року в розмірі 21,30грн, яке вручено адресату особисто 06.07.2023;
- податковим повідомленням-рішенням від 29.11.2023 №486850-2414-0707 за період 2023 року в розмірі 794,97 грн, яке вручено адресату особисто 29.11.2023;
- податковим повідомленням-рішенням - від 03.05.2024 №3168694-0701-0707 за період 2024 року в розмірі 22,39 грн, яке вручено адресату особисто 29.06.2024;
- податковим повідомленням-рішенням від 03.05.2024 №3168692-0701-0707 за період 2024 року в розмірі 8928,27 грн, яке вручено адресату особисто 29.06.2024.
Статтею 269 ПКУ передбачено, що платниками земельною податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Відповідно до п. 287.5 ст. 287 ПКУ податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до статті 13 Закону України “Про оренду землі” договір оренди землі - не договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до статті 15 Закону України “Про оренду землі” однією з істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем с орендна плата із зазначенням розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Підпунктом 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Пунктом 288.1 стати 288 ПКУ визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Відповідно до пункту 286.5 статті 286 ПКУ нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
За платежем 18010200 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об?єктів житлової нерухомості” визначено податкове зобов?язання за податковими повідомленнями-рішеннями: 
- податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2023 №0362639-2414-0707 за період 2022 року в розмірі 397,28грн, яке вручено адресату особисто 30.10.2023. Податковий борг зменшено на 14,98 грн за рахунок наявної переплати. Несплаченим залишається податковий борг у розмірі 382,30грн;
- податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2024 №0705181-2413-0707 за період 2023 року в розмірі 87,90грн, яке вручено адресату особисто 28.06.2024.
Водночас, платежем 18010300 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості” визначено податкове зобов?язання за податковими повідомленнями-рішеннями:
- податковим повідомленням-рішенням від 31.10.2022 №1693771-2414-0707 за період 2021 року у розмірі 2633,40грн, яке вручено адресату особисто 30.12.2022. Податковий борг зменшено на 2267,42грн за рахунок часткової сплати. Несплаченим за даним податковим повідомленням-рішенням залишається борг у розмірі 365,98грн:
- податковим повідомленням-рішенням від 31.10.2022 №1693772-2414-0707 за період 2021 року у розмірі 9638,64грн, яке вручено адресату особисто 30.12.2022;
- податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2023 №0362632-2414-0707 за період 2022 року у розмірі 17726,28грн, яке вручено адресату особисто 30.10.2023;
- податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2023 №0362634-2414-0707 за період 2022 року у розмірі 2375,23 грн, яке вручено адресату особисто 30.10.2023;
- податковим повідомленням-рішенням від 28.04.2023 №0362636-2414-0707 за період 2022 року у розмірі 3803,80грн, яке вручено адресату особисто 30.10.2023;
- від 28.04.2023 №0362637-2414-0707 за період 2022 року у розмірі 13922,48грн, яке вручено адресату особисто 30.10.2023;
- податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2024 №0705179-2413-0707 за період 2023 року у розмірі 14350,86грн, яке вручено адресату особисто 28.06.2024;
- податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2024 №0705182-2413-0707 за період 2023 року у розмірі 647,49грн, яке вручено адресату особисто 28.06.2024;
- податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2024 №0705183-2413-0707 за період 2023 року у розмірі 1306,95грн, яке вручено адресату особисто 28.06.2024;
- податковим повідомленням-рішенням від 30.04.2024 №0705184-2413-0707 за період 2023 року у розмірі 1836,24грн, яке вручено адресату особисто 28.06.2024.
Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПКУ податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПКУ, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Відповідачем вищевказану суму боргу за податковими повідомленнями-рішеннями не сплачено, та не оскаржено такі ні в адміністративному, ні в судовому порядку.
Відтак, грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями є узгодженими.
Також, у відповідності до ст. 129 ПКУ, відповідачу за платежем 18010300 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості” було проведено нарахування пені за вказаним платежем в загальній сумі 2488,41 грн
Однак, вказана сума пені залишається відповідачем не сплачена в повному обсязі.
Водночас, відповідачем до податкового органу самостійно подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця від 09.01.2024 №9366160677 із самостійно задекларованою сумою єдиного податку, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 12500 грн. Податковий борг зменшено на 335,39грн за рахунок наявної переплати. Несплаченим залишається борг у розмірі 12 164,61 грн.
Згідно із п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
У пункті 57.1 статті 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.
Відповідно до статті 300 пункту 300.1 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.
Станом на день розгляду справи у суді, відповідач жодних заперечень по суті позовних вимог чи доказів сплати податкового боргу до суду не надав.
У зв`язку з несплатою узгоджених сум відповідачу на підставі пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України виставлено податкову вимогу від 12.07.2023 №0002185-1309-0716 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №9000003697803 та вручена адресату 08.08.2023 року.
Оскільки після виставлення такої вимоги сума податкового боргу відповідача повністю не погашалася, підстав для виставлення нової податкової вимоги не виникало, тому процедура стягнення вважається дотриманою.
З доказів у справі суд встановив, що на даний час суми податкових зобов`язань узгоджені та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені, тобто є сумою податкового боргу.
У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
На виконання вимог статті 59 ПК України ГУ ДПС у Закарпатській області сформовано та надіслано відповідачу податкову вимогу. До справи долучені докази надіслання такої вимоги. Докази її оскарження у справі відсутні.
Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (пункт 59.5 статті 59 ПК України).
Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах від 19 лютого 2019 року (справа №818/1117/16), від 04 березня 2019 року (справа №2а-6053/11/1070), від 25 лютого 2020 року (справа №1340/5767/18), від 23.10.2021 (справа №580/1216/20).
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Згідно з статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У відповідності до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно достатті 77 частини 1 КАС Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
Матеріалами справи та письмовими доказами, наданими позивачем доведено податковий борг відповідача в сумі 111 179,75 грн в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн та правомірність звернення до суду з зазначеним позовом, в зв`язку з чим вимоги позовної заяви є обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення повністю.
Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки зазначених судових витрат судом не встановлено, то відсутні підстави для стягнення останніх з відповідача.
Керуючись ст.ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295,297 КАС України, суд-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул.Волошина, буд.52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 111 179,75 грн. (сто одинадцять тисяч сто сімдесят дев`ять гривень 75 копійок), в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн за платежами : 18010700 “Земельний податок з фізичних осіб” у розмірі 30 082,58 грн; 18010200 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів житлової нерухомості” у розмірі 470,20 грн; 18010300 “Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об?єктів нежитлової нерухомості” у розмірі 68 462,36 грн, в т.ч. пеня у розмірі 2488,41 грн; 18050400 “Єдиний податок з фізичних осіб” у розмірі 12 164,61 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Ю.Ю.Дору