ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" липня 2026 р. справа № 300/3582/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" в інтересах якого діє Кононенко Олена Сергіївна до Львівської митниці, Державної митної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів за № 26UA20900000005-КТ від 14.01.2026 та за № 26UA20900000085-КТ від 30.04.2026, рішення за № 15/15-04-01/13/1365 від 09.03.2026,

ВСТАНОВИВ:
Кононенко Олена Сергіївна звернулась до суду в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" з позовом до Львівської митниці (Відповідач-1) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів за № 26UA20900000005-КТ від 14.01.2026 та за № 26UA20900000085-КТ від 30.04.2026, рішення за № 15/15-04-01/13/1365 від 09.03.2026.
Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення вимог митного законодавства взято проби та зразки товару, який імпортувався позивачем без прийняття відповідного рішення. На думку позивача, вказані рішення є необґрунтованими, що є підставою для їх скасування. З огляду на вказане, представник позивача просить позов задовольнити повністю.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.06.2026 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліків.
04.06.2026 представником позивача зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки усунуті та згідно поданої суду позовної заяви від 02.06.2026, в якості відповідача в даній адміністративній справі визначено також Державну митну службу України (Відповідач-2).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.06.2026 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.06.2026 на адресу суду від представника Відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, вказавши на правомірність дій щодо відбору проб та зразків товару, який ввозився на митну територію України позивачем, а також оскаржуваних рішень щодо класифікації товару. З огляду на викладене вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, а відтак просить суд в задоволенні позову відмовити.
24.06.2026 представником позивача подано до суду відповідь на відзив Відповідача-1, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
25.06.2026 на адресу суду від представника Відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій та рішень.
Крім того, 25.06.2026 представником Відповідача-2 подано клопотання про розгляд справи № 300/3582/26 за правилами загального позовного провадження та/або з викликом сторін, в задоволенні якого судом відмовлено згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 26.06.2026 відмовлено.
06.07.2026 представником позивача подано до суду відповідь на відзив Відповідача-2, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
10.07.2026 представником Відповідача-2 подано до суду заперечення.
Представник Відповідача-1 своїм правом на подання заперечення не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, судом встановлено таке.
20.12.2025 товариством з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" подано до Львівської митниці для митного оформлення в митному режимі імпорту, електронну митну декларацію за №25UA209230122172U5 щодо товару "Продукти перегонки нафти, за винятком тих, що містять відпрацьовані нафтопродукти, засоби для обробки металів на верстатах, для виймання з форм, антикорозійні масла: Антикорозійна рідина для обробки металів FWM-68 - 24706 кг., 29492 л. (при температурі 15 градусів за Цельсієм) призначена для інтенсивного використання, для специфічних цілей змащування, для середньо-важких та дуже вимогливих операцій обробки, забезпечує ефективну обробку металів під час операцій та запобігає корозії металу. Країна походження: SK. Виробник: DASMOL s.r.o.", визначивши в графі 33 код товару - 2710 19 9100 згідно УКТ ЗЕД. Відправник - словацька компанія "DASMOL s.r.o.", одержувач - ТОВ "ЮБМ Ойл" (т.1 а.с.108-109).
Водночас, Відповідачем-1 прийнято рішення щодо відбору зразків товару та направлено запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, за наслідком якого складено висновок від 12.01.2026 за №1420003101-0008 (т.1 а.с.110-112).
За даним висновком, виявлено суміш на основі неароматичних вуглеводнів з вмістом добавок/домішок (у тому числі складноефірних(ої) сполук(и) та ароматичних вуглеводнів). Вміст нафтопродуктів у складі проби становить більше 70 мас.%; проба товару не відповідає показнику, наведеному у ГСТУ 320.00149943.010-98 "Паливо пічне побутове. Технічні умови"; згідно ГСТУ 320.00149943.010-98 фракційний склад: - 90% переганяється за температури не вище 360°С.
Як наслідок, 14.01.2026 Відповідачем-1 винесено рішення щодо класифікації товарів за №26UA20900000005-KT згідно якого, зазначений товар віднесено до товарної підкатегорії УКТ ЗЕД - 2710 19 9900, змінено описову частину (гр. 31) "Оливоподібна суміш "FWM-68" світло-жовтого кольору на основі неароматичних вуглеводнів з вмістом добавок/домішок (у тому числі складноефірних(ої) сполук(и) т а ароматичних вуглеводнів). Вміст нафтопродуктів становить більше 70 мас. %. Дисульфіду молібдену не виявлено. Фракційний склад: - температура початку кипіння складає 178°С; - 32 об.% (включаючи втрати (1об.%); переганяється при 250°C; - 81об.% (включаючи втрати (1об.%); переганяється при температурі 350°C; - температура кінця кипіння складає ?400°С. Кінематична в`язкість за температури 50°С становить 3,76 мм2/с. Колориметрична характеристика К становить 0 од. Вміст сульфатної золи становить 0,011 мас. %. Число омилення становить 7,21 од. Густина за температури 15°С становить 836,0 кг/м3. За визначеним показником "фракційний склад" товар не відповідає відповідному показнику, наведеному у ГСТУ 320.00149943.010-98 "Паливо пічне побутове. Технічні умови" (т.1 а.с.113,114).
Не погоджуючись з даним рішенням, 11.02.2026 позивачем подано Державної митної служби України скаргу, яка згідно рішення від 09.03.2026 за №15/15-04 01/13/1365 залишена без задоволення (т.1 а.с.144-149).
26.12.2025 товариством з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" подано до Львівської митниці для митного оформлення в митному режимі імпорту, електронну митну декларацію за №25UA209230124005U0 щодо товару "Продукти перегонки нафти, за винятком тих, що містять відпрацьовані нафтопродукти, засоби для обробки металів на верстатах, для виймання з форм, антикорозійні масла: Антикорозійна рідина для обробки металів FWM-68 - 22825 кг., 27262 л. (при 15 градусах за Цельсієм) призначена для інтенсивного використання, для специфічних цілей змащування, для середньо-важких та дуже вимогливих операцій обробки, забезпечує ефективну обробку металів під час операцій та запобігає корозії металу. Країна походження: SK. Виробник: "DASMOL s.r.o.", визначивши в графі 33 код товару - 2710 19 9100 згідно УКТ ЗЕД. Відправник - словацька компанія "DASMOL s.r.o. ", одержувач - ТОВ "ЮБМ Ойл" (т.1 а.с.123,124).
Відповідачем-1 прийнято рішення щодо відбору зразків товару та направлено запит про проведення дослідження (аналізу, експертизи) до спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, за наслідком якого складено висновок від 23.04.2026 за №1420003400-0408 (т.1 а.с.125-128).
За вказаним висновком виявлено суміш на основі неароматичних вуглеводнів добавками/домішками складноефірних сполук та ароматичних вуглеводнів. Вміст нафтопродуктів у складі проби становить більше 70 мас.%. Проба відповідає вимогам, наведеним у ГСТУ 320.00149943.010-98 "Паливо пічне побутове. Технічні умови". Згідно з ГСТУ 320.00149943.010-98, фракційний склад: - 90 об.% переганяється при температурі не вище 360°С.
Як наслідок 30.04.2026 Відповідачем-1 прийнято рішення щодо класифікації товарів за №26UA20900000085-KT згідно з яким товар віднесено до товарної підкатегорії УКТ ЗЕД - 2710 19 9900, та змінено описову частину (гр. 31) "Продукт "FWM-68" у вигляді прозорої рідини світло-жовтого кольору із специфічним запахом, суміш на основі неароматичних вуглеводнів з добавками/домішками складноефірних сполук та ароматичних вуглеводнів. Вміст нафтопродуктів становить більше 70 мас.%. Фракційний склад: температура початку кипіння складає 173°С; 38об. % (включаючи втрати), переганяється при 250°С; 84 об.% (включаючи втрати) переганяється при 350°С; температура кінця кипіння складає понад 400°С. Кінематична в`язкість за температури 50°С становить 3,52 мм2/с. Колориметрична характеристика К становить 0 од. Вміст сульфатної золи становить 0,009 мас. %. Число омилення становить 4,37 од. Густина за температури 15°С становить 836,0 кг/м3. Дисульфіду молібдену не виявлено. За результатами визначення показника "фракційний склад" товар не відповідає вимогам, наведеним у ГСТУ 320.00149943.010-98 "Паливо пічне побутове. Технічні умови" (т.1 а.с.129,130).
Вважаючи дії щодо відбору проб товару, рішення щодо класифікації товарів прийняті Відповідачем-1 та рішення на скаргу прийняте Відповідачем-2, протиправними, представник позивача звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товару, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України (далі також - МК України).
Частиною 1 статті 7 Митного кодексу України, встановлено порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.
Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (пункт 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Згідно частин 1, 2, 3 статті 318 Митного кодексу України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.
Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, порядок подання документів та відомостей, необхідних для митного контролю та форми митного контролю регулюються статтями 334, 335, 336 Митного кодексу України.
Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 Митного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 Митного кодексу України).
Згідно з частиною восьмою статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: г) код товару згідно з УКТ ЗЕД.
Статтею 69 МК України визначено основні засади класифікації товарів.
Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.
Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.
Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
Відповідач-1 приймаючи оскаржувані рішення за поданими позивачем митними деклараціями та відмовляючи в їх митному оформленні, зробив висновок, що заявлені за товари відповідають вимогам, наведеним у ГСТУ 320.00149943.010-98 "Паливо пічне побутове. Технічні умови" та віднесено зазначений товар до товарної підкатегорії УКТ ЗЕД - 2710 19 9900, який ґрунтується на висновках Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.
Відповідно до положень статті 67 Митного кодексу України, Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Нормами статті 68 Митного кодексу України передбачено, що ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
Відповідно до частини першої статті 356 Митного кодексу України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення, а також під час прийняття рішень щодо зобов`язуючої інформації з метою встановлення характеристик, визначальних, зокрема, для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД.
Частиною другої вказаної статті визначено, що взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Отже, зазначене свідчить про те, що прийняття вмотивованого письмового рішення керівника митного органу щодо взяття проб (зразків) товарів є одним з обов`язкових етапів взяття проб (зразків) товарів, відтак недотримання вказаного етапу (як і будь-якого іншого) суперечить наведеним вимогам Митного кодексу України та є протиправним.
Як вбачається зі змісту частини 2 статті 356 МК України, підставою для відібрання зразків (проб) товарів для експертного дослідження є наявність саме вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.
Так, за змістом запитів на проведення дослідження від 22.12.2025 та від 12.03.2026 в якості рішення зазначено резолюції заступника начальника митного поста, проставлені на службових записках (т.1 а.с.188-190).
Водночас, на думку суду, рішення Відповідача-1 щодо відбору зразків від 22.12.2025 та від 12.03.2026 не є вмотивованими письмовими рішеннями керівника митного органу, в розумінні ч.2 ст.356 МК України, оскільки не містять будь-яких обґрунтування та мотивації прийнятих рішень. Більше того, зазначені резолюції взагалі не відповідають за формою та змістом, визначенню рішення у розумінні вимог ст.356 МК України.
Відтак, доводи позивача щодо протиправності дій Відповідача-1 по відбору проб товару від 22.12.2025 та 12.03.2026 є обґрунтованими.
Також, суд зазначає, що наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650 затверджено Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - Порядок №650).
Зокрема вказаним порядком встановлена форма рішення про визначення коду товару (додаток 5 до Порядку №650), зокрема рішення повинно мати перелік поданих до розгляду документів, дані граф 31 та 33 ВМД (дані граф митної декларації), за якими задекларовано товар, документи, якими керувалися під час прийняття рішення, висновок.
Наказом Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 року №455 затверджено Порядок прийняття та оприлюднення рішень щодо зобов`язуючої інформації, розгляду звернення підприємства про продовження строку використання рішення щодо зобов`язуючої інформації, відшкодування коштів за проведення досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів для прийняття митним органом рішень щодо зобов`язуючої інформації та внесення змін до деяких наказів Міністерства фінансів України (далі - Порядок №455).
Порядком №455 внесено зміни до Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 липня 2012 року за №1085/21397, виклавши його в новій редакції.
В додатку 1 до Порядку №455 викладено нову форму рішення щодо класифікації товарів, відповідно до якої, в рішенні має бути зазначено: номер рішення, номер запиту, перелік документів, відомості щодо товару, які містяться у митній декларації, обґрунтування класифікації товару, висновок, строк дії рішення, посадова особа митного органу, яка прийняла рішення.
Відповідно до пояснень до заповнення рішення щодо класифікації товарів (додаток до форми рішення щодо класифікації товарів) у пункті "Обґрунтування класифікації товару" надається обґрунтування класифікації товару у коді товару згідно з УКТЗЕД, зазначеному у графі 6 рішення щодо класифікації товарів, у тому числі з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів з питань класифікації товарів, Основні правила інтерпретації УКТЗЕД, відповідні примітки до розділів та груп, пояснення до товарних позицій УКТЗЕД тощо.
Відтак, суттєвою різницею рішень про визначення коду товару визначених в Порядку №650 та Порядку №455 є необхідність обґрунтування класифікації товару у коді товару згідно з УКТЗЕД, зазначеному у графі 6 рішення щодо класифікації товарів, у тому числі з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів з питань класифікації товарів, Основні правила інтерпретації УКТЗЕД, відповідні примітки до розділів та груп, пояснення до товарних позицій УКТЗЕД тощо.
Проте оскаржувані рішення Відповідача-1 щодо класифікації товарів не містять обґрунтування класифікації товару у коді товару згідно з УКТЗЕД, зазначеному у графі 6 рішень щодо класифікації товарів, у тому числі з посиланням на відповідні положення нормативно-правових актів з питань класифікації товарів, Основні правила інтерпретації УКТЗЕД, відповідні примітки до розділів та груп, пояснення до товарних позицій УКТЗЕД тощо (т.1 а.с.113,114,129,130).
Верховний Суд у постанові від 14.01.2025 року справі №160/31315/23 звернув увагу на те, що в даному випадку не достатньо лише зазначити документи, якими керувався митний орган під час прийняття рішення.
Отже, оскаржувані рішення Відповідача-1 щодо класифікації товарів не відповідають вимогам п.3 ч.2 ст. 3 КАС України в частині його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову відповідач посилається на висновки експертизи СЛЕД Держмитслужби від 12.01.2026 та від 23.04.2026.
Водночас, слід зазначити, що відповідно до наявних в матеріалах справи експертного висновку від 31.03.2026 за №119 щодо ідентифікації нафтопродукту та його класифікації за кодом УКТ ЗЕД від 31.03.2026, протоколу випробувань від 31.03.2026 за №75/П-26, акта відбирання зразка, складених Державним підприємством "Державна паливна компанія "МАСМА" Міністерства енергетики України, встановлено, що товар, який ввозився позивачем - Антикорозійна рідина для обробки металів FWM-68 має вміст нафтопродуктів у складі проби становить більше 70 мас.%, а також за визначеним показником "фракційний склад" проба товару не відповідає відповідному показнику, наведеному у ГСТУ 320.00149943.010 98 "Паливо пічне побутове. Технічні умови". Згідно ГСТУ 320.00149943.010-98 фракційний склад: - 90% переганяється за температури не вище 360°С" та відповідає коду за УКТЗЕД 2710 1991 00 "засоби для обробки металів на верстатах, для виймання з форм, антикорозійні масла" (т.1 а.с.164-173).
Слід зазначити, що право суду надавати перевагу тому чи іншому експертному висновку відповідно до повноти його змісту та у сукупності з іншими доказами по справі відповідає позиціям Верховного Суду, зокрема наведеним у постановах від 11 листопада 2019 року по справі №260/202/19; від 05 травня 2022 року по справі № 260/1188/18.
Крім того, суд вказує на те, що інформація щодо такої класифікаційної ознаки як сфера використання товару, який ввозився позивачем, міститься й в товаросупровідній документації наданій безпосередньо виробником продукції та, яка долучена при митному оформленні до митної декларації. Проте, Відповідачем-1 зазначені докази не були взяті до уваги.
В контексті вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими доводи позивача щодо того, що спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень Держмитслужби при проведенні досліджень товару та складанні висновків, не визначено одну з ключових класифікаційних ознак – сферу використання товару.
Отже враховуючи зазначені обставини справи а саме, протиправність дій щодо відбору проб товару, відсутності вмотивованого письмового рішення керівника митного органу, в розумінні частини 2 стаття 356 МК України, відсутності в оскаржуваних рішень Відповідача-1 обґрунтування класифікації товару у коді товару згідно з УКТЗЕД та невідповідності висновків СЛЕД Держмитслужби, що були взяті за основу оскаржуваних рішень, суд доходить висновку про протиправність таких рішень.
Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Вказаний обов`язок відповідачі не виконали.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що оскаржувані рішення Відповідача-1 не відповідають вимогам частини 2 статті 3 КАС України, а отже підлягають до скасування.
Як наслідок, є протиправним рішення Державної митної служби України від 09.03.2026 за №15/15-04 01/13/1365.
Водночас, на думку суду, визнання дій Відповідача-1 по відбору проб товару від 22.12.2025 та від 12.03.2026 протиправними, не можуть вирішуватись як самостійна вимога, а охоплюються вимогою про визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень щодо класифікації товару, оскільки є однією з ознак протиправності таких рішень.
Тому, суд доходить висновку, що в цій частині позов не підлягає до задоволення.
Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).
Так, Європейський Суд з прав людини (надалі по тексту також - Суд) у своєму рішенні по справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (від 9 грудня 1994 року №18390/91), вказав, що статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
В рішенні "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року) Суд також звернув увагу на те, що статтю 6 параграф 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, а відтак заявлений позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 10 649,60 гривень згідно платіжних інструкцій за №42 від 22.05.2026 та за №52 від 02.06.2026 (а.с.13,30).
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина 1 статті 139 КАС України).
Відтак, враховуючи висновки суду щодо часткового задоволення позову та кількість вимог звернутих до кожного з відповідачів, то слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача-1 - 5324,80 гривень та за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача-2 - 2662,40 гривень.
Окрім того, представником позивача вказано на понесення позивачем витрат на правову допомогу, докази чого будуть надані додатково в порядку і строки встановлені статтею 134 КАС України.
Зважаючи на те, що на день прийняття рішення у даній справі таких доказів суду не надано, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу витрат на даний час.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" (код ЄДРПОУ 45838437, вул. Незалежності, 67/1/офіс 307, м. Івано-Франківськ, 76018) до Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, вул. Т. Костюшка, 1, м. Львів, 79000), Державної митної служби України (код ЄДРПОУ 43115923, вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень щодо класифікації товарів за № 26UA20900000005-КТ від 14.01.2026 та за № 26UA20900000085-КТ від 30.04.2026, рішення за № 15/15-04-01/13/1365 від 09.03.2026 – задовольнити частково.
Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці щодо класифікації товарів за № 26UA20900000005-КТ від 14.01.2026 та за № 26UA20900000085-КТ від 30.04.2026. 
Визнати протиправними та скасувати рішення Державної митної служби України за № 15/15-04-01/13/1365 від 09.03.2026.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (код ЄДРПОУ 43971343, вул. Т. Костюшка, 1, м. Львів, 79000) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" (код ЄДРПОУ 45838437, вул. Незалежності, 67/1/офіс 307, м. Івано-Франківськ, 76018) сплачений судовий збір в розмірі 5324 (п`ять тисяч триста двадцять чотири) гривні 80 копійок.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної митної служби України (код ЄДРПОУ 43115923, вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮБМ Ойл" (код ЄДРПОУ 45838437, вул. Незалежності, 67/1/офіс 307, м. Івано-Франківськ, 76018) сплачений судовий збір в розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя   Матуляк Я.П.