ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2026 року | справа № 380/7396/26
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справи
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради код ЄДРПОУ 20847537, адреса: 79000, м. Львів, вул. Ференца Ліста, будинок 1, у якій просить суд:
- визнати дії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради протиправними щодо: 
віднесення запитуваної інформації, зазначеної у запиті від 10.10.2025 за пунктом 2, до інформації з обмеженим доступом (конфіденційної інформації); 
відмови у задоволенні запиту від 10.10.2025 за пунктом 2 про надання публічної інформації;
- зобов`язати Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили повторно розглянути запит від 10.10.2025 за пунктом 2 та надати запитувану у ньому інформацію (з копіями відповідних документів) про підставу проведення відповідними членами комісії обстеження трьох вишень за адресою: місто Львів, вулиця Папарівка, 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню № 6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 № 144.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у листі № 31-вих-149865 від 16.10.2025 відповідач як розпорядник інформації не застосовував «трискладового тесту», не зазначив мотивованої підстави відмови в задоволенні запиту від 10.10.2025 за пунктом 2 на інформацію, що свідчить про очевидну необґрунтованість відмови та, відповідно, її протиправність. Саме ж посилання Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на положення Закону України «Про захист персональних даних» також є невиправданим, оскільки відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону допускається можливість заборони законом віднесення персональних даних певних категорій громадян чи їх (персональних даних) вичерпного переліку до інформації з обмеженим доступом. Таким законом є, зокрема, Закон України «Про доступ до публічної інформації», частиною п`ятою статті 6 якого визначається перелік персональних даних фізичних осіб, які заборонено відносити до інформації з обмеженим доступом, зокрема не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.
12.05.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що Галицькою районною адміністрацію ЛМР 16.10.2025 надано відповідь на запит №31-вих-149865 із долученням додатків на 6 арк. у строки, визначні Законом. 16.10.2025 відповідачем було належним чином розглянуто запит позивача про надання публічної інформації та надано відповідь у строки та в порядку, передбачених чинним законодавством. У п.2 відповіді на запит від 16.10.2025 №31-вих-149865 зазначено, що дата проведення обстеження зелених насаджень зазначена в акті обстеження від 15.05.2024, (копія зазначеного акту додається). Підставою для проведення обстеження було звернення мешканця, та відповідно до ЗУ «Про захист персональних даних» відомості, що містять персональну інформацію заявника, не підлягають розголошенню або наданню без його згоди. У зазначеному пункті міститься повне об ґрунтування позиції відповідача, а також наведені усі необхідні роз`яснення. Фактично, позивач неправильно трактує зміст відповіді або не погоджується з її суттю, що не може вважатись підставою для визнання відповіді ненаданою чи протиправною. Відповідач не ухилявся від надання відповіді та не допустив бездіяльності. Надана відповідь є повною, належною та такою, що відповідає вимогам законодавства.
ІІ. Рух справи
Ухвалою судді від 27.04.2026 позивач звільнений від сплати судового збору.
Ухвалою від 27.04.2026 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Заходи забезпечення позову та доказів не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
10.10.2025 на адресу Галицької районної адміністрації ЛМР надійшов запит про надання публічної інформації від ОСОБА_1 , який зареєстрований за №3-О-ЗПІ-1431-31-31, зокрема позивач просила надати інформацію (з копіями відповідних документів) про: 
1) осіб-членів комісії, склад якої затверджений розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 22.03.2024 за №96, що проводили обстеження трьох вишень за адресою: місто Львів, вул. Папарівка, 1 зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144; 
2) дату і підставу проведення відповідними членами комісії обстеження трьох вишень за адресою: місто Львів, вул. Папарівка, 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144; 
3) підрядну організацію, яка здійснила видалення трьох вишень за адресою: місто Львів, вул.Папарівка, 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144; 
4) дату видалення відповідною підрядною організацією трьох вишень за адресою: місто Львів, вул. Папарівка 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144.
Галицькою районною адміністрацію ЛМР 16.10.2025 надано відповідь на вказаний запит №31-вих-149865.
У пункті 2 відповіді на запит від 16.10.2025 №31-вих-149865 зазначено, що дата проведення обстеження зелених насаджень зазначена в акті обстеження від 15.05.2024. Копію зазначеного акту додано. Підставою для проведення обстеження було звернення мешканця, однак відповідно до вимог Закону України «Про захист персональних даних» відомості, що містять персональну інформацію заявника, не підлягають розголошенню або наданню без його згоди.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у задоволенні запиту, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 40 Конституції України визначено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Згідно зі статтею 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон № 2939-VI).
Частина перша статті 1 Закону № 2939-VI визначає, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей згаданого Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;
Відповідно до статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані:
1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами;
2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні;
3) вести облік запитів на інформацію;
4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо;
5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації;
6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача (ч.ч. 1-3 ст. 19 Закону № 2939-VI).
За загальним правилом, встановленим частиною 1 статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.ч. 2-4 ст. 20 Закону № 2939-VI).
За змістом частин 1, 2 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до частини 5 статті 19 Закону України № 2939-VI запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частиною 1 ст. 23 Закону № 2939-VI визначено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.
Відповідно до частини другої статті 23 Закону № 2939-VI запитувач має право оскаржити:
1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;
2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;
3) ненадання відповіді на запит на інформацію;
4) надання недостовірної або неповної інформації;
5) несвоєчасне надання інформації;
6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;
7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (ч. 3 ст. 23 Закону № 2939-VI).
Суд встановив, що частина друга статті 23 Закону № 2939-VI визначає вичерпний перелік підстав для оскарження дій та/або бездіяльності розпорядника інформації під час розгляду запиту на інформацію.
Так суд з`ясував, що 10.10.2025 на адресу Галицької районної адміністрації ЛМР надійшов запит про надання публічної інформації від ОСОБА_1 , який зареєстрований за №3-О-ЗПІ-1431-31-31, зокрема позивач просила надати інформацію (з копіями відповідних документів) про: 
1) осіб-членів комісії, склад якої затверджений розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 22.03.2024 за №96, що проводили обстеження трьох вишень за адресою: місто Львів, вул. Папарівка, 1 зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144; 
2) дату і підставу проведення відповідними членами комісії обстеження трьох вишень за адресою: місто Львів, вул. Папарівка, 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144; 
3) підрядну організацію, яка здійснила видалення трьох вишень за адресою: місто Львів, вул.Папарівка, 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144; 
4) дату видалення відповідною підрядною організацією трьох вишень за адресою: місто Львів, вул. Папарівка 1, зазначених у пункті 7 акту обстеження зелених насаджень, що підлягають видаленню №6 від 15.05.2024, затвердженого розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради від 21.05.2024 №144.
Позивач вказує на те, що листом - відповіддю за № 31-вих-149865 від 16.10.2025 Галицька районна адміністрація Львівської міської ради відмовила позивачу у наданні запитуваної інформації, зазначивши: «Підставою для проведення обстеження було звернення мешканця, однак відповідно до вимог Закону України «Про захист персональних даних» відомості, що містять персональну інформацію заявника, не підлягають розголошенню або наданню без його згоди».
Частиною другою статті 6 Закону № 2939-VI встановлено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1)виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений (частина восьма статті 6 Закону № 2939-VI). 
Верховний Суд вже неодноразово наголошував на тому, що з аналізу статті 6 Закону № 2939-I слідує, що розпоряднику інформації надана можливість обмежувати доступ до запитуваної інформації виключно при дотриманні визначених вимог. Тобто, розпорядник у відповіді на запит вказує, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію. Лише тоді дана відмова буде вважатися обґрунтованою та такою, що здійснена у відповідності до норм Закону № 2939-І. 
Верховний Суд звертав увагу на те, що положення частини другої статті 6 Закону №2939-І передбачають вимоги до обмеження доступу до інформації, а не підстави для надання такого доступу. Такий підхід ґрунтується на тому, що статтею 1 цього Закону закріплена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженим лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі "трискладового тесту". Обов`язок доведення того факту, що доступ до інформації може бути обмежений, покладається на розпорядника публічної інформації. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 9901/249/19, у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 у справі № 820/5938/16, від 30.01.2020 у справі № 806/1959/16 та інших. 
Отже, віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом не є автоматичною підставою для відмови у наданні інформації. Розпорядники зобов`язані застосовувати "трискладовий тест" при розгляді запиту. Необгрунтована відмова надати інформацію є незаконною. 
Як встановив суд, Галицькою районною адміністрацію ЛМР 16.10.2025 надано відповідь на вказаний запит №31-вих-149865.
У пункті 2 відповіді на запит від 16.10.2025 №31-вих-149865 зазначено, що дата проведення обстеження зелених насаджень зазначена в акті обстеження від 15.05.2024. Копію зазначеного акту додано. Підставою для проведення обстеження було звернення мешканця, однак відповідно до вимог Закону України «Про захист персональних даних» відомості, що містять персональну інформацію заявника, не підлягають розголошенню або наданню без його згоди.
Суд вказує на те, що позивачу повідомлено про те, що підставою для проведення обстеження було звернення мешканця, проте позивач вважає, що ця інформація є неповною.
Суд наголошує на тому, що відповідно до частини 3 статті 10-1 Закону № 2939-VI публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:
1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";
2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних";
3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;
4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.
Судом не встановлено, що мешканець при зверненні надав свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних".
Судом не встановлено, що надання інформації про мешканця передбачено законом.
Судом не встановлено, що обмеження доступу до інформації про мешканця заборонено законом.
Суд зазначає, що лист №31-вих-149865 від 16.10.2025 містить відповідь на поставлене позивачем у запиті від 10.10.2025 питання за пунктом № 2.
Отже, суд висновує про те, що відповідачем правомірно знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані мешканця, за результатом звернення якого складено акт.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» його метою є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Таким чином, при розгляді запиту позивача від 10.10.2025 відповідач виконав мету Закону № 2939-VI.
Зважаючи на той факт, що відповідач як розпорядник інформації виконав свій обов`язок щодо розгляду запиту позивача від 10.10.2025, суд дійшов висновку, що право позивача відповідачем не порушене.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у позові необхідно відмовити повністю.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для його розподілу відсутні. 
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
у позові ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати між сторонами не розподіляються.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович