ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/3169/26     Головуючий І-ї інстанції – Єфіменко Н.В.
Провадження № 33/818/1761/26    
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01 липня 2026 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду Гєрцик Р.В., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 26 травня 2026 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Київського районного суду м.Харкова від 26 травня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі 665 грн. 60 коп.
12 червня 2026 року (згідно штампу «Укрпошти»), ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 26 травня 2026 року.
Дослідивши апеляційну скаргу, апеляційний суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Таким чином, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її ухвалення.
Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення судді Київського районного суду м.Харкова було постановлено 26 травня 2026 року (а.с.21-22), при цьому, ОСОБА_1 особисто приймав участь у судовому засіданні 26.05.2026 року (протокол судового засідання №6506075, а.с.18-19). Таким чином, останнім днем для подачі апеляційної скарги є 05.06.2026 року. 
Разом з цим, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку лише 12.06.2026 року, тобто, з пропуском встановленого строку апеляційного оскарження 10 днів, при цьому, клопотання про поновлення пропущеного строку для оскарження постанови суду в матеріалах справи та в самій апеляційній скарзі відсутнє.
Апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд у порядку нагляду.
Отже, приймаючи рішення про необхідність повернення апеляційної скарги, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не ставиться перед судом клопотання про поновлення строку та не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП, апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 

За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, повноваженнями з власної ініціативи вирішувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження у разі його пропуску суд не наділений.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд. що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13).
Таким чином, враховуючи вказані обставини і вимоги закону, апеляційна скарга підлягає поверненню ОСОБА_1 , оскільки скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження і апелянтом не порушено питання про поновлення цього строку.

Повернення апеляційної скарги, не позбавляє апелянта права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження, в якому конкретизувати причини, які не дозволили своєчасно оскаржити постанову суду.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м.Харкова від 26 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 - повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Суддя Р.В. Гєрцик