Справа № 672/545/26
2-о/689/151/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2026 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В., 
присяжних – Беренди Н.М., Гука В.О.,
з участю: секретаря судового засідання - Лебеденко О.М.,
заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в окремому провадженні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про оголошення фізичної особи померлою,

встановив:

Заявниця звернулася до суду із заявою про оголошення свого сина, ОСОБА_2 , померлим. Зазначила, що син проживав разом із нею в м. Херсон і з 9 жовтня 2022 року син вважається зниклим безвісти. ГУНП в Херсонській області було відкрито кримінальне провадження 22.11.2022р. З того часу жодних відомостей не надходило, жодної інформації про його місцеперебування немає. Оголошення ОСОБА_2 померлим їй необхідно для прийняття спадщини та подачі документів на компенсацію за пошкоджене житло.
В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, суду пояснила, що під час проживання в м. Херсоні її сина ІНФОРМАЦІЯ_1 викрали російські військові з квартири, де він проживав ( АДРЕСА_1 ), а з 9 жовтня 2022 року син вважається зниклим безвісти.
Представник заінтересованої особи – Городоцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.
Свідок ОСОБА_3 повідомив суду, що його пасинка в серпні 2022 року викрали російські військові з квартири АДРЕСА_2 . Зазначив, що ОСОБА_2 утримували в приміщенні ІТТ Херсонського РУН ГНП більше 2 тижнів. Він ходив, його провідував. Після цього жодної звістки про нього не було.
Суд, заслухавши пояснення заявниці, допитавши свідка, приходить до висновку, що заяву слід задоволити повністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьками записано: ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_1 (мати). Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 11).
22 листопада 2022 року ГУНП в Херсонській області внесено відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_1 про викрадення її сина, ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 438 КК України № 12022230000005917 (а.с. 12).
Відповідно до довідки Відділення поліції № 5 Хмельницького РУП ГУНП від 11.03.2026р. № 267 ОСОБА_2 від 9 жовтня 2022 року рахується зниклим безвісти за особливих обставин та території тимчасової окупації України (а.с. 13).
Згідно із свідоцтва про право власності від 17 січня 2007 року квартира АДРЕСА_4 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 14-15). Зв`язок 
4 березня 2025 року Херсонським РУП ГУНП в Херсонській області внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 438 КК України про пошкодження жила заявниці (а.с. 16).
Згідно із інформацією головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.06.2026р. відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територію України громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період з 9 жовтня 2022 року по 11 червня 2026 року не виявлено (а.с. 51).
Відповідно до інформації Виконавчого комітету Центральної районної ради в м. Херсон від 18 червня 2026 року щодо місцезнаходження громадянина України ОСОБА_2 на даний час будь-яка інформація відсутня (а.с. 59).
Згідно із інформацією з Головного управління ДПС у Херсонській області від 15.06.2026р. щодо ОСОБА_2 відсутня будь-яка інформація про доходи за період з квітня 2023 року по квітень 2026 року (а.с. 62-63).
Відповідно до інформації Городоцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницькій області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 17 червня 2026 року в архіві відділу актових записів про народження, смерть, шлюбу, народження дітей, зміну імені на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 інформація відсутня (а.с. 65).
Згідно із інформації з Херсонського РУП ГУНП від 19.06.2026р. безвісно зниклий ОСОБА_2 перебуває у розшуку за Херсонським РУП ГУНП, відносно останнього заведено ОРС категорії «Розшук» № 0423101 від 28.11.2022р. (а.с. 67).
Відповідно до інформації з слідчого управління ГУНП в Херсонській області від 10.07.2026р. безвісно зниклий ОСОБА_2 перебуває у розшуку за Херсонським РУП ГУНП, відносно останнього заведено ОРС категорії 2Розшук» № 0423101 від 28.11.2022р. станом на 10 липня 2026 року місцезнаходження ОСОБА_2 не встановлено (а.с. 76-83).
Згідно із інформації від Управління СБУ в Херсонській області від 10 липня 2026 року ОСОБА_2 рахується зниклим безвісти за особливих обставин на території тимчасової окупації України (а.с. 88).
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13 ЦПК України).
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша статті 297 ЦПК України).
Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 297 ЦПК України).
Оголошення померлим (смерть in absentia) - це судове визнання померлим фізичної особи, про яку за місцем постійного проживання відсутні будь-які відомості про місце її перебування протягом встановленого строку. Оголошення особи померлою юридично прирівнюється до фізичної смерті, є припущенням смерті (praesumptio mortis) і має своїм наслідком припинення правоздатності особи. Тому при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Оголошення особи померлою здійснюється судом на підставі непрямих доказів або у зв`язку з тривалою безвісною відсутністю (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2025 року в справі № 465/3147/22 (провадження № 61-1296св24)).
Цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 квітня 2019 року в справі № 490/342/17 (провадження № 61-7683св18)).
За наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України) (див. постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 березня 2024 року в справі № 204/7924/23 (провадження № 61-16728св23)).
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частина друга та третя статті 46 ЦК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Велика палата Верховного Суду вказувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі - Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності (див. пункти 81 - 85 постанови Великої Палати Верховного Суду від грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24)).
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. З урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності (див. пункти 94 - 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24)).
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою не раніше спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці ймовірної загибелі фізичної особи або від дня настання події, за якої відбулася загибель фізичної особи, якщо така подія хоча й є наслідком воєнних дій, проте сталася не на території ведення активних бойових дій (див. пункт 123 постанови Великої Палати Верховного Суду від грудня 2024 року у справі № 755/11021/22 (провадження № 14-94цс24)).
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 березня 2026 року в справі № 761/684/25 (провадження № 61-13726св25) вказано, що: «47. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Так, при оголошенні особи померлою суд виходить із презумпції смерті особи, тобто припущення, що на момент розгляду справи особи немає в живих, однак встановити це достеменно неможливо. Судом встановлено, що ОСОБА_2 пропав безвісти у зв`язку із воєнними діями, з часу останньої звістки про ОСОБА_2 пройшло вже більше 3 років, а оголошення сина померлим потрібно заявниці для подання заяви про прийняття спадщини та отримання компенсації за пошкоджене житло.
Таким чином, необхідно оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця і жителя держави Україна, м. Херсон, Херсонського району, Херсонської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , померлим.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 258-259, 263-265; 305-308 ЦПК України,
вирішив:

Заяву задоволити повністю.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця і жителя держави Україна, м. Херсон, Херсонського району, Херсонської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , померлим.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 22 липня 2026 року. 

Головуючий: суддя А.В. Кульбаба

Присяжні: Н.М. Беренда

В.О. Гук