490/2397/26 
н\п 2/490/2703/2026

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(З А О Ч Н Е)
14 вересня 2026 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі :
головуючого судді – Чулуп О.С.
з участю секретаря судових засідань – Правник А.В.
розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат,-
в с т а н о в и в:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат.
В обгрунтування позову позивач вказує, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.05.2008 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-491 від 01.06.2007 року в розмірі 214321,64 грн. та судові витрати в розмірі по 865 грн. з кожного. 30.04.2020 між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», укладено Договір № GL3N217215_ПВ про відступлення прав вимоги, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2891. Згідно Договору відступлення ПАТ КБ «Надра» відступило ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» право вимоги за кредитним договором №08/06/2007/840 К-491 від 01.06.2007 року. 05.11.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про зміну стягувача у справі № 2-4-2791/2008 з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн».
Позивач вказує, що рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.05.2008 року у справі № 2-4-2792/2008 залишається невиконаним, а тому просить стягнути 3% річних в розмірі 15727,69 грн. та інфляційні втрати в розмірі 37905,23 грн.
Відповідачі правом на подання відзиву не скористались.
Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 08/06/2007/840 К-491 відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 41000 доларів США зі сплатою 14,49% річних з терміном погашення не пізніше 31 травня 2017 року.
01 червня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-491.
Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2008 року у справі № 2-4-2792/08р. стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-491 від 01.06.2007 року в розмірі 214321,64 грн. та судові витрати в розмірі по 865 грн. з кожного
05.11.2020 року Центральним районним судом м. Миколаєва постановлено ухвалу про заміну стягувача у справі № 2-4-2792/08р. з ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», щодо солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором № 08/06/2007/840 К-491 від 01.06.2007 року в розмірі 214321,64 грн. та судових витрат в розмірі по 865 грн. з кожного
З витягу з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 27.02.2026 року вбачається, шо виконавче провадження № 46082518 за виконавчим листом № 2-4-2792/08р відносно боржника ОСОБА_1 закінчено на підставі п. 10.ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» N 1404-VIII (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби).
Згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження від 27.02.2026 року відомості щодо виконавчого провадження № 46082518 відносно ОСОБА_1 відсутні.
Судом досліджено постанову головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області у виконавчому провадженні № 52470955 згідно якої виконавчий лист № 2-4-2792/08р. відносно боржника ОСОБА_2 повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Таким чином судом встановлено, що станом на дату звернення до суду відповідачі мають невиконані зобов`язання за кредитним договором №08/06/2007/840 К-491 від 01.06.2007 року перед ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», а тому ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 15727,69 грн. - 3% річних за період з 21.09.2017 року по 01.03.2020 року та 37905,23 грн. - інфляційні втрати за період з жовтня 2017 року по лютий 2020 року.
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки
Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. (частини перша, друга, третя статті 554 ЦК України).
Оскільки встановлено факт неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, то позивач вправі ставити питання про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором з боржник та поручителів.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону, нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.
Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18), від 04.06.2019 у справі №916/190/18 (провадження №12-302гс18).
Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за весь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3% річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.
Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за весь час прострочення, у зв`язку з чим таке зобов`язання є триваючим.
Велика Палата Верховного Суду у справі №127/15672/16-ц погодилася з висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 27.04.2018 року у справі №908/1394/17, від 16.11.2018 року у справі №918/117/18, від 30.01.2019 року у справах №905/2324/17 та №922/175/18, від 13.02.2019 року у справі №924/312/18, про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.
Суд зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржниками, навіть за умови прострочення пред`явлення виконавчого листа до виконання, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України.
З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи, що наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачів зі сплати 3% річних та інфляційних втрат останніми не спростовано, відповідачі є солідарними боржниками за рішенням суду, тому суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів солідарно 3% річних в розмірі 15727,69 грн. та інфляційних втрат в розмірі 37905,22 грн.
За такого позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1664 грн. з кожного.
Керуючись ст. 510, 524-527, 530, 533, 610, 612, 625 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 141, 263-265, 282 - 289 ЦПК України
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» заборгованість 3 % річних в розмірі 15727,69 грн. та інфляційні втрати за порушення грошового зобов`язання в розмірі 37905,23 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» судовий збір в розмірі по 1664 грн. з кожного.
Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Інформація про сторони:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн», код ЄДРПОУ 43490372, адреса: м. Київ, вул. Авіконструктора Ігоря Сікорського, 8.
Відповідачі:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя