Справа № 420/10498/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України за результатом якого позивач просить: 
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України у формі ненарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень внаслідок поранення одержаного під час захисту Вітчизни у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень внаслідок поранення одержаного під час захисту Вітчизни у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач підписав контракт на проходження військової служби під час воєнного стану у віці до 25 років. Вказує, що за час проходження служби брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних дій, що підтверджується відповідними документами та отримав травму пов`язану із захистом вітчизни. 11.02.2025 було прийнято постанову Кабінету Міністрів України №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» №153 (далі - Постанова №153), відповідно до пункту 4 якої останній вважає, що має право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 мільйон гривень. За результатами розгляду заяви позивачу відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової винагороди. Позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 15 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Так, відповідач зазначив, що позивач станом на дату подання заяви щодо здійснення нарахування та виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень не проходив військову службу та не був діючим військовослужбовцем у розумінні приписів Постанови № 153.
Варто зазначити, що згідно п. 18 Порядку реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану вбачається у разі дострокового припинення (розірвання) контракту через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, за умови настання такої підстави під час проходження військової служби неотримані частини одноразової грошової допомоги не виплачуються.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини. 
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.04.2023 був прийнятий на військову службу на підставі контракту на посаду осіб рядового, сержантського і старшинського складу у складі Державної прикордонної служби України.
Під час проходження військової служби ОСОБА_1 у період з 19.06.2023 по 20.09.2023; з 17.12.2023 по 21.03.2024, з 20.08.2024 по 22.09.2024; 23.09.2024 по 28.11.2024 приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується витягом з журналу ведення бойових дій зведеного загону від 21.06.2023 інв№171 та витягом з журналу ведення бойових дій зведеного загону НОМЕР_2 прикордонного загону від 19.08.2023 року інв. №238, довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Витягами з наказів НОМЕР_2 прикордонного загону від 21 вересня 2023 року №296-ВВ, від 15 червня 2023 року №189-ВВ, від 08.08.2023 №911-АГ, від 15.09.2023 №1128-АГ, від 09.10.2023 №1247-АГ. 
15.11.2024 ОСОБА_1 отримав поранення (травму) під час захисту Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) від 05.12.2024 №13/65428/24-Вих, виданою військовою частиною НОМЕР_3 .
Позивачем було направлено заяву до Відповідача з вимогою нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
12.02.2026 отримано відповідь від Відповідача в якій зазначено:
«…Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» право на отримання одноразової грошової винагороди мають військовослужбовці, які проходять військову службу та відповідають зазначеним умовам.
З огляду на те, що ОСОБА_3 не є діючим військовослужбовцев, підстави для видання наказу про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану», відсутні.» 
Позивач вважає таку відмову Відповідача протиправною, у зв`язку із чим звертається з адміністративним позовом.
Надаючи юридичну оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-ХІІ).
Частиною 3 статті 1 Закону №2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною 9 статті 1 Закону №2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі - Постанова №153) та затверджено «Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Згідно з пунктом 3 Постанови №153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №64, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 р. №2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
Судом встановлено, що позивач не досяг 25 років станом на день укладення контракту про проходження військової служби, контракт було укладено у період дії на території України воєнного стану, брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою №153, та має травми та поранення, одержані під час захисту Вітчизни. Відповідно позивач має право на виплату винагороду в повному обсязі відповідно до пункту 4 абзацу 4 Постанови №153.
Суд відхиляє доводи відповідача, що згідно п. 18 Порядку реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану вбачається у разі дострокового припинення (розірвання) контракту через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначено частиною дванадцятою статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, за умови настання такої підстави під час проходження військової служби неотримані частини одноразової грошової допомоги не виплачуються.
З даного приводу суд зазначає, що ОСОБА_4 продовжував проходити військову службу після набрання чинності Постановою №153 і був звільнений лише 11 березня 2025 року відповідно до витягу з наказу про звільнення №114-ОС Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України.
Отже, на момент набрання чинності Постановою №153 він був діючим військовослужбовцем і належав до категорії осіб, щодо яких мала бути проведена перевірка на предмет відповідності критеріям отримання одноразової грошової винагороди.
Суд зазначає, що військовослужбовці, які звільнені після 13.02.2025, мають право на отримання одноразової грошової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153, так як на момент набрання чинності постановою, ще проходили військову службу та були безпосередньо охоплені нормами документа.
Дорученням Міністерства оборони України № 5601/уд від 26.09.2025 вимагається проводити виплату одноразової грошової винагороди військовослужбовцям, які після 13.02.2025 були звільнені з військової служби та виключені зі списків особового складу військових частин (установ) і не отримали належну їм винагороду.
Право на отримання одноразової грошової винагороди не прив`язане до моменту, коли військова частина офіційно оформить виплату. Воно гарантується постановою і не може підпорядковуватися термінам виконання постанови, які можуть бути різної тривалості.
Суд зазначає, що у відповідності до ч.1 ст.77 КАС України позивачем доведені ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
Відповідач доказів призначення та виплати такої допомоги станом на день розгляду справи не надав.
За таких обставин суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу спірну одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень,
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України у формі ненарахування та невиплати ОСОБА_2 одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень внаслідок поранення одержаного під час захисту Вітчизни у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень внаслідок поранення одержаного під час захисту Вітчизни у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст.295 КАС України.
Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст.255 КАС України. 

Суддя К.С. Єфіменко