ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/15895/25  Номер провадження 22-ц/814/2143/26 | Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року | м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 січня 2026 року ухвалене у складі головуючого судді Предоляк О.С., повний текст судового рішення виготовлено – дати не вказано
у справі за позовом Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У грудні 2025 року КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області звернулося до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості.
Позовна заява обґрунтована тим, що КП «Кременчукводоканал» надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачу, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Загальна заборгованість по наданим послугам водопостачання за період з 01.01.2023 року по 31.10.2025 року становить 12818, 85 грн. в тому числі плата за абонентське обслуговування 1501,28 грн. Також, відповідачу у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних у сумі 267,15 грн та інфляційні втрати 998,21 грн., пеню у сумі 46,12 грн.
З огляду на викладене КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь КП «Кременчукводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в сумі 12818, 85 грн. в тому числі плата за абонентське обслуговування 1501,28 грн. за період з 01.01.2023 року по 31.10.2025 року. Також 3 % річних у сумі 267,15 грн та інфляційні втрати 998,21 грн., пеню у сумі 46,12 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2026 року позов Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у сумі 12818, 85 грн., 3 % річних у сумі 267,15грн., інфляційні втрати 998,21 грн., пеню у сумі 46,12 грн. та у повернення сплаченого судового збору в сумі 3028 грн.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 , просила його скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Зокрема апелянт посилається на відсутність договірних відносин з позивачем.
13.04.2026 року КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надав Полтавському апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу в якому просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення без змін.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно вимог частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на ціну позову та зазначені норми закону, дана справа має розглядатися у письмовому провадженні без повідомлення її учасників.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 яка померла. (а.с 9 зворот).
КП «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в квартиру АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_3 з 04 травня 2016 року, а тому є споживачем послуг у спірний період, які надавалися позивачем.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не подала відомості та докази щодо належності квартири іншим особам на праві власності, у тому числі не надала правовстановлюючі документи, докази звернення до надавача послуг про припинення надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, про наявність іншого місця проживання у спірний період та необхідності проведення перерахунку вартості послуг, внаслідок зміни місця проживання.
З розрахунку заборгованості вбачається, що загальна заборгованість за період з 01.01.2023 року по 31.10.2025 року по наданим послугам водопостачання становить 12818, 85 грн. в тому числі плата за абонентське обслуговування 1501,28 грн. 
Також, відповідачу у відповідності до ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних у сумі 267,15 грн та інфляційні втрати 998,21 грн., пеню у сумі 46,12 грн.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, за спожиті послуги не сплачувала, в результаті чого утворилась заборгованість у сумі 12818,85 грн, 3% річних у сумі 267,15 грн., інфляційні втрати 998,21 грн., пеня у сумі 46,12 грн. та судовий збір у сумі 3028 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до положень ч. 1ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно із частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.
Згідно із пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26.09.2018 у справі №750/12850/16-ц та від 06.11.2019 у справі №642/2858/16, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Обставини викладені у апеляційній скарзі та додані документи, жодним чином не спростовують обґрунтованості вимог КП «Кременчукводоканал».
Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зазначене узгоджується з висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з того, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, за спожиті послуги не сплачувала, тому в даному випадку суд першої інстанції правомірно стягнув заборгованість на користь КП «Кременчукводоканал».
Так, відповідно до даних з єдиного державного демографічного реєстру № 2168390 від 23.12.2025 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , дата реєстрації 04.05.2016 року (а.с.35), а тому обов`язок зі сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги які виникли за цією адресою за період з 01.01.2023 року по 31.10.2025 року, на підставі ст.. 322 ЦК України покладено на неї незалежно від фактичного проживання та користування.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2023 р. № 1405 у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
З цих підстав, враховуючи факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання, суд першої інстанції обґрунтовано визнав вимоги позивача в частині стягнення боргу з урахуванням 3% річних, індексу інфляції та пені з дотриманням положень Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану.
Виходячи з викладеного доводи апеляційної скарги зазначені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при перегляді його в апеляційному порядку.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі вищевикладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 16 січня 2026 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 23 липня 2026 року

Головуючий     О.О. Панченко

Судді    Т.В. Одринська

В.П. Пікуль