Справа № 496/5102/26
Провадження № 3/496/1892/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2026 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
21.06.2026 року біля 13:10 год. за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство, відносно своєї дружини ОСОБА_2 , а саме кидався в бійку та наносив легкі удари по обличчю, виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.
Потерпіла ОСОБА_2 направила до суду заяву, згідно якої повідомила, що вона не має претензій до свого чоловіка ОСОБА_1 і вони примирилися. 
Оцінюючи доводи, викладені у заяві потерпілої щодо її примирення з особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд виходить з наступних правових підстав та мотивів.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (вчинення домашнього насильства), за своєю правовою природою посягає не лише на приватні інтереси конкретної особи, але й на суспільні відносини у сфері захисту прав і свобод людини, громадський порядок та встановлені у суспільстві правила співжиття.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», одним із основних напрямів державної політики у цій сфері є забезпечення невідворотності відповідальності осіб, які вчиняють домашнє насильство. Водночас частина перша статті 24 цього ж Закону прямо закріплює, що особи, які вчинили домашнє насильство, несуть кримінальну, адміністративну чи цивільно-правову відповідальність відповідно до закону. Відтак, держава гарантує публічне реагування на такі правопорушення та невідворотність покарання, виходячи з принципу суспільної небезпеки домашнього насильства у будь-яких його формах, незалежно від подальшого розвитку міжособистісних стосунків сторін.
Суд наголошує, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на публічно-правових засадах. Стаття 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення містить вичерпний та такий, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік обставин, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення. Досягнення примирення між потерпілою особою та кривдником, відсутність у потерпілої претензій матеріального чи морального характеру, а також її небажання притягувати винну особу до відповідальності не передбачені процесуальним законом як підстава для закриття провадження у справі.
Фактичне існування події та складу адміністративного правопорушення встановлюється на підставі сукупності зібраних у справі доказів, які фіксують об`єктивну дійсність на момент вчинення протиправного діяння. Наступна зміна ставлення потерпілої до вчиненого щодо неї насильства та виявлення нею бажання примиритися не спростовують факту порушення закону у минулому, не нівелюють протиправного характеру дій особи, яка притягається до відповідальності, та не можуть розцінюватися як доказ відсутності самої події правопорушення або вини особи в його вчиненні.
Відтак, подана потерпілою заява про примирення не впливає на кваліфікацію діяння та не є підставою для звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності внаслідок відсутності складу правопорушення, оскільки факт вчинення домашнього насильства знайшов своє повне та об`єктивне підтвердження під час судового розгляду.
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА №180930 від 21.06.2026 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 21.06.2026; письмовими поясненнями, формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а тому суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, в зв`язку з чим за скоєне він повинний нести відповідальність.
При визначенні виду і міри адміністративного стягнення з ОСОБА_1 суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи, особу порушника і вважає, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у вигляді штрафу.
Відповідно до положень ст. 39-1 ч.1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Однак, беручи до уваги встановлені у справі обставини у їх сукупності стосовно особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, беручи до уваги вчинення факту домашнього насильства вперше, суд не вбачає підстав для направлення його на проходження типової програми для кривдників з особами, які вчиняють домашнє насильство.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 33, 40-1, 173-2, 284, 287, 288 КУпАП, суд –

П О С Т А Н О В И В:
Визнати  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень. 
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через 15 днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови-не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст.308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області. 

Суддя         О.П. Портна