ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/5671/25 (суддя Савонюк М.Я., м. Кропивницький)	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),
суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А., 
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №340/5671/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 18 серпня 2025 року звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно з яким, просить:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно не нарахування та виплати грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 , стрільцю-санітару відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 в повному обсязі за період з 13.11.2024 по 28.07.2025;
- зобов`язати Кропивницький районний територіальний центр нарахувати та виплатити старшому солдат ОСОБА_1 , стрільцю-санітару відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 за весь період з 13.11.2024 по 28.07.2025 грошове забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25.02.2022 був призваний на військову службу по мобілізації. 23.05.2023 медичною комісією при КНП «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради визнаний обмежено придатним до військової служби, у зв`язку з чим наказом командира військової частини НОМЕР_1 №230 від 18.08.2023 переведений для проходження подальшої військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Наказом командувача військового оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 05.11.2024 за № 318-РС звільнений із посади гранатометника відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначений на посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти НОМЕР_2 інженерного батальйону. Оскільки самостійно виховує неповнолітнього сина, можливості виконати такий наказ не міг та подав рапорт про оскарження цього наказу. У наступному був повідомлений про виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 , як такого що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби в АДРЕСА_1 , що не відповідало дійсності. 
Зауважує, що після прибуття до нового місця проходження служби - батальйону резерву військової частини НОМЕР_3 , дізнався про відсутність відносно себе внесення відомостей до ЄРДР за фактом самовільного залишення військової частини відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 КК України та наказу про призупинення військової служби. Відтак, вважає протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо припинення виплати йому грошового забезпечення, починаючи з 13.11.2024, оскільки відсутній факт призупинення військової служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Рішення суду мотивовано тим, що з огляду на відсутність позивача за місцем проходження служби з 12.11.2024 без поважних причин, у відповідачів були відсутні підстави для нарахування та виплати йому грошового забезпечення, адже з урахуванням пункту 15 розділу І Порядку №260 виплати поновлюються з дня повернення військовослужбовця до військової частини.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку, з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі викладає зміст позову, рішення суду першої інстанції та зазначає, що особа є невинуватою доки її вину не встановлено обвинувальним висновком суду, що набрав законної сили; ототожнення моменту внесення відомостей до ЄРДР із моментом настання правових наслідків у сфері грошового забезпечення є неправомірним; виплата грошового забезпечення мала б припинитися з 04.08.2025 року – дати внесення до ЄДРДР відомостей про кримінальне правопорушення №62025150010004359.
Суд першої інстанції не врахував те, що позивач протягом листопада-грудня 2024 року ніс чергування згідно з графіком чергувань. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 25.02.2022 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 призваний у Збройні Сили України по мобілізації (а.с. 12-18).
23.05.2023 медичною комісією при КНП "Міська клінічна лікарня № 16" Дніпровської міської ради позивач на підставі статтей 78 б, 76 б графи ІІ Розкладу хвороб визнаний обмежено придатним до військової служби, що підтверджується довідкою ВЛК від 23.05.2023 №607/100 (а.с. 8).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №230 від 18.08.2023 ОСОБА_1 з 18.08.2023 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, у зв`язку з його призначенням наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 17.07.2023 №233-РС на посаду старшого стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №235 від 23.08.2023 позивача з 23.08.2023 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 34).
В подальшому, згідно із пунктом 6 параграфу 1 наказу командувача військового оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 05.11.2024 за № 318-РС відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, яке затверджено Указом Президента України від 10.12.2008 за №1153/2008 (далі – Положення №1153/2008), старшого солдата ОСОБА_1 , звільнено із посади гранатометника відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено на посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти НОМЕР_2 інженерного батальйону, ВОС 169647А (а.с. 6).
08.11.2024 позивач подав рапорт на ім`я командира взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 , у якому вказав, що не давав згоди на призначення на нищу посаду. У зв`язку з визнанням ВЛК обмежено придатним, може проходити службу тільки у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах. Крім цього, має дитину віком до 18 років, яку самостійно виховує та утримує (а.с. 11).
Водночас, 13.11.2024 старшого солдата ОСОБА_1 , стрільця-санітара відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №318 від 13.11.2024 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та всіх видів забезпечення на підставі наказу командувача військового оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 05.11.2024 за № 318-РС. Вказано вважати, що військовослужбовець справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в м. Первомайськ Миколаївської області (а.с. 57).
Позивач в супереч наказу №318-РС від 05.11.2024 до нового місця служби в АДРЕСА_1 не з`явився. Доказів зворотнього суду не надано.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №191 від 10.07.2025 старшого солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця-санітара 1 відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з 21.02.2025 перебуває у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 , та рахується таким, який здійснив самовільне залишення ІНФОРМАЦІЯ_8 13.11.2024, виключено з 10.07.2025 зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та усіх видів забезпечення (а.с. 56).
Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_9 04.08.2025 першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення №62025150010004359, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України відносно старшого солдата ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), який 12.11.2024 залишив територію частини (а.с. 59).
Законність та обґрунтованість вищезазначеного рішення є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (надалі - Закон України №2232-XII).
Згідно з частинами 1, 2 ст.1 Закону Закон України № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого в подальшому була неодноразово продовжена та наразі триває.
Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до пункту 12 Положення №1153/2008, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Пунктом 112 Положення №1153/2008 встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.
Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.
Відповідно до підпункту 14 пункту 116 Положення №1153/2008 зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається зокрема в разі, якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.
Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.
Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).
Матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №2232-XII Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.
Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).
Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.
Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.
Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.
За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.
Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.
Згідно пункту 144-1 Положення №1153/2008, для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Згідно з пунктом 144-4 Положення №1153/2008, у разі прибуття до місця служби військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини з`ясовує підстави його відсутності і негайно інформує про це орган досудового розслідування та орган управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням. Командування військової частини або орган управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України здійснює супроводження військовослужбовця до органу досудового розслідування.
Згідно з пунктом 4.17 розділу IV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням таких особливостей:
- звільнення з посади і зарахування в розпорядження проводяться за підставами, визначеними пунктом 116 Положення, наказом посадової особи, до номенклатури посад якої належить посада військовослужбовця, або наказом прямого командира (начальника) цієї посадової особи;
- зарахування проводиться в розпорядження посадової особи, до компетенції якої належить вирішення питання дальшого службового використання військовослужбовця, або, в разі неможливості вирішення цього питання, - у розпорядження прямого командира (начальника);
- звільнення з посад і зарахування військовослужбовців у випадках, визначених підпунктами 8, 10, 12-1, 13, 14 пункту 116 Положення, проводяться в стислі строки в розпорядження посадової особи, до номенклатури посад якої належить посада військовослужбовця.
Відповідно до пункту 33 розділу II Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280, виключення із списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: військовослужбовців, звільнених з військової служби, призначених для проходження військової служби до інших військових частин (у тому числі ті, які в установленому порядку направлені для подальшого проходження військової служби навчання за кордон на строк понад один рік), зарахованих на навчання до військових навчальних закладів, обраних народними депутатами України, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів із залишенням на військовій службі, а також направлених для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування), - з дня вибуття; військовослужбовців, військову службу яким призупинено та яких звільнено з посади, у разі, якщо військовослужбовець на момент отримання військовою частиною повідомлення про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, перебував на посаді, - після надходження витягу з наказу по особовому складу.
Пунктом 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 (далі - Порядок №260), передбачено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.
Як правильно встановлено судом першої інстанції та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи позивач з 23.08.2023 зарахований до списків особового складу та проходив військову службу ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Наказом командувача військового оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 05.11.2024 за № 318-РС старшого солдата ОСОБА_1 , звільнено із посади гранатометника відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначено на посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти НОМЕР_2 інженерного батальйону, ВОС 169647А.
Вказаний наказ було доведено до відома позивача, про що свідчить поданий ним рапорт від 08.11.2024.
13.11.2024 ОСОБА_1 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №318 від 13.11.2024 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та всіх видів забезпечення. Вказано вважати, що військовослужбовець справи та посаду здав і вибув до нового місця служби в АДРЕСА_1 .
Проте, всупереч наведеним наказам самовільно залишив попереднє місце несення військової служби та до нового місця служби в АДРЕСА_1 не з`явився.
Докази зворотнього матеріали справи не містять.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостями з програми «Діловодство спеціалізованого суду», ОСОБА_1 оскаржив до суду пункт 6 параграфу 1 наказу командувача військового оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_4 " Сухопутних військ Збройних сил України (по особовому складу) від 05.11.2024 за № 318-РС, однак рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.02.2025 у справі №340/8048/24, яке набрало законної сили 05.02.2025, у задоволенні позову відмовлено.
Враховуючи вказані обставини колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що в період з 18.05.2025 по 28.07.2025 позивач фактично був відсутній як за попереднім, так і за новим місцем проходження служби.
Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) №332-Р ОСОБА_1 09.07.2025 призначено на посаду солдата резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_5 .
10.07.2025 наказом №191 від 10.07.2025, позивача, який з 21.02.2025 перебував у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 , виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_7 та усіх видів забезпечення.
Водночас, докази повернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_7 до дати виключення (10.07.2025) у матеріалах справи відсутні.
Також судом першої інстанції встановлено та не спростовується позивачем, що 04.08.2025 першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління ДБР до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення №62025150010004359, передбачене частиною 5 статті 407 Кримінального Кодексу України відносно старшого солдата ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) за фактом залишення ним 12.11.2024 території частини.
З огляду, на встановлення судом першої інстанції обставин не виконання позивачем зазначених наказів та відсутності позивача за місцем проходження служби з 12.11.2024 без поважних причин, суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що у відповідачів були відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення, адже з урахуванням пункту 15 розділу І Порядку №260 виплати поновлюються з дня повернення військовослужбовця до військової частини.
Відповідачами не було порушено прав позивача при нарахуванні і виплаті йому грошового забезпечення, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволені позову. 
Колегія суддів вважає такими, що не впливають на правильність рішення суду першої інстанції доводи позивача про те, що особа є невинуватою доки її вину не встановлено обвинувальним висновком суду, що набрав законної сили, враховуючи те, що предмет спора у цій справі не пов`язаний з встановленням в рамках кримінального провадження вини позивача у вчиненні кримінального правопорушення. 
Водночас, є безпідставними доводи позивача про те, що «виплата грошового забезпечення мала б припинитися з 04.08.2025 року – дати внесення до ЄДРДР відомостей про кримінальне правопорушення №62025150010004359», та «ототожнення моменту внесення відомостей до ЄРДР із моментом настання правових наслідків у сфері грошового забезпечення є неправомірним», оскільки згідно з Пунктом 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.
Щодо доводів позивача про те, що суд першої інстанції не врахував те, що позивач протягом листопада-грудня 2024 року ніс чергування згідно з графіком чергувань, слід зазначити наступне. 
Як вбачається з тексту позову на наявність зазначених обставин в обґрунтування своїх вимог позивач не посилався, а отже вони не були підставами позову та суду першої інстанції позивачем не надавались, тому суд першої інстанції не мав можливості надати їм оцінку в рамках розгляду цієї справи.
Позивачем не надано суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження того, що він не міг подати зазначені копії листів журналу чергувань до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно від нього не залежали, а отже дорученню до матеріалів справи та дослідженню, на стадії апеляційного розгляду, вони не підлягають.
Щодо доводів позивача викладених в апеляційній скарзі, та які є аналогічні доводам викладеним у позові, слід зазначити, що під час розгляду справи суд першої інстанції дослідив та правильно вирішив усі основні питання віднесені на його розгляд та аргументи сторін, тому підстав для повторного вирішення цих аргументів у зв`язку з їх викладенням в апеляційній скарзі немає. 
Відносно інших доводів позивача, які викладені в апеляційній скарзі та які зводяться до незгоди з судовим рішенням слід зазначити, що повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.
Всі інші аргументи апеляційної скарги не є доречними і важливими аргументами, оскільки не спростовують висновок суду про наявність підстав для відмови у задоволенні позову. 
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Керуючись: статтями 241-245, 250, пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2025 року у справі №340/5671/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 09 липня 2026 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко 

суддя С.М. Іванов 

суддя В.А. Шальєва