?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2026 року 
м. Київ
cправа № 911/2167/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В., - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,
секретаря судового засідання - Кондратюк Л. Н.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2026 (колегія суддів: Сковородіна О. М., Колесник Р. М., Горбасенко П. В.) та рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2026 (суддя Заєць Д. Г.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк", Товариства з обмеженою відповідальністю "Віскар Агро" про визнання незаконним і скасування рішення, визнання договору суборенди землі укладеним, визнання недійсним договору суборенди землі та витребування земельної ділянки,
за участю:
представника позивача - Лишак І. В., 
представника відповідача-2 - Отцевич Є. Ю., 
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог 
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай" (далі - ТОВ "НВФ "Урожай") звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Державний земельний банк" (далі - ТОВ "Державний земельний банк"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Віскар Агро" (далі - ТОВ "Віскар Агро"), в якому просить: 
- визнати незаконними та скасувати рішення ТОВ "Державний земельний банк" від 30.12.2024 про відмову підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241121-48283 від 24.12.2024; 
- визнати укладеним договір суборенди землі у редакції, що пропонувалася ТОВ "Державний земельний банк" учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів);
- визнати недійсним договір суборенди землі від 21.03.2025 № 67/25, укладений між ТОВ "Державний земельний банк" та ТОВ "Віскар Агро" та витребувати у ТОВ "Віскар Агро" земельну ділянку з кадастровим номером 3222210100:02:024:0004, право оренди на яку зареєстровано 31.03.2025 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
2. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ "НВФ "Урожай" став переможцем аукціону щодо набуття права суборенди земельної ділянки, однак організатор торгів - ТОВ "Державний земельний банк" прийняв рішення про його дискваліфікацію та відмовився підписувати протокол за результатами торгів. Підставою для дискваліфікації стала відсутність у заяві позивача документів, що підтверджують громадянство його акціонерів.
3. Позивач вважає це рішення незаконним, оскільки відповідно до статей 130 та 137 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) обов`язок подавати такі документи передбачений виключно для аукціонів із продажу (набуття у власність) земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а не для торгів щодо набуття права користування ними (оренди чи суборенди). 
4. Оскільки спірну земельну ділянку після повторного аукціону вже було передано в суборенду іншій особі (ТОВ "Віскар Агро"), позивач вимагає скасувати рішення про свою дискваліфікацію, визнати укладеним первісний договір суборенди з ним, а також визнати недійсним новий договір суборенди з ТОВ "Віскар Агро" та витребувати у нього спірну земельну ділянку. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
5. 21.11.2024 в електронній торговій системі "Прозорро.Продажі" оголошено земельні торги у формі електронного аукціону за лотом № LRE001-UA-20241121-48283 з передачі в суборенду земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності строком на 14 років, площею 28,5383 га, що розташована на території Кагарлицької міської територіальної громади, Обухівського району, Київської області, кадастровий номер 3222210100:02:024:0004, цільове призначення - 01.01 Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Стартова ціна лота визначена в сумі 135 900,67 грн без ПДВ, що відповідає 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тобто фактичній вартості оренди земельної ділянки, яка підлягає сплаті до бюджету.
6. Переможцем земельних торгів за найбільшою запропонованою ціною визнано ТОВ "НВФ "Урожай", про що Електронною торговою системою "Прозорро.Продажі" автоматично сформовано відповідний протокол, який було підписано позивачем шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису та надіслано відповідачу 1 для підписання. 
7. Однак в ході перевірки електронних копій документів переможця земельних торгів, поданих ним згідно зі статтею 137 ЗК України щодо відповідності вимогам цього Кодексу, було встановлено відсутність документів, які підтверджують громадянство акціонерів, зазначених у Додатку 1 та Додатку 2, доданих до Схематичного зображення структури власності позивача, про що 30.12.2024 складено рішення про відмову про підписання протоколу за результатами земельних торгів за лотом №LRE001-UA-20241121-48283 від 24.12.2024. 
8. 31.12.2024 автоматично сформовано новий Протокол про результати земельних торгів №LRE001-UA-20241121-48283, за яким у зв`язку з відмовою іншого учасника, який запропонував меншу ціну, очікувати кваліфікації як переможця, земельні торги за лотом №LRE001-UA-20241121-48283 від 24.12.2024 визнані такими, що не відбулись.
9. В подальшому, у зв`язку з визнанням земельних торгів за лотом №LRE001-UA-20241121-48283 від 24.12.2024 такими, що не відбулись, з підстав прийняття рішення від 30.12.2024 про відмову щодо підписання протоколу про результати земельних торгів, в системі "Прозорро.Продажі" оголошено повторні земельні торги у формі електронного аукціону по земельній ділянці з кадастровим номером 3222210100:02:024:0004 за лотом LRE001-UA-20250117-31038, які відбулися 19.02.2025. 
10. За результатами проведеного аукціону 26.02.2025 відповідно до Протоколу земельних торгів, сформованого 26.02.2025 11:34:07, переможцем визнано ТОВ "Віскар Агро", з яким укладено договір суборенди землі від 21.03.2025 № 67/25. Право суборенди ТОВ "Віскар Агро" на земельну ділянку кадастровий номер 3222210100:02:024:0004 зареєстровано 31.03.2025 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
11. 17.02.2026 Господарський суд Київської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2026, про відмову у позові.
12. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що вимога про визнання незаконним і скасування рішення про відмову у підписанні протоколу про результати земельних торгів не призведе до поновлення прав позивача як учасника відповідного аукціону. Тому належному способу захисту права позивача відповідатиме вимога визнати укладеним договір суборенди земельної ділянки у редакції, що пропонувалася відповідачем учасникам відповідно до умов аукціону (земельних торгів).
13. При цьому суди зазначили, що позивач не подав документи, які підтверджують громадянство акціонерів, перелік яких додано до Схематичного зображення структури власності позивача, отже, відповідачем правомірно прийнято рішення від 30.12.2024 про відмову від підписання протоколу про результати земельних торгів за лотом № LRE001-UA-20241121-48283, тому позовні вимоги про визнання укладеним договору суборенди землі між позивачем та відповідачем-1 є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. 
14. Суди виснували, що законодавством встановлено єдиний та імперативний перелік документів для участі у торгах щодо сільськогосподарських земель, який не залежить від того, чи продається ділянка у власність, чи передається в оренду або суборенду.
15. Крім того, суди дійшли висновку про те, що ТОВ "Віскар Агро" є добросовісним набувачем права користування земельною ділянкою, оскільки товариство стало переможцем повторних торгів (результати яких є дійсними та не оскаржувалися позивачем) і правомірно покладалося на відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки. Відповідно правових підстав для визнання укладеного з ним договору суборенди недійсним та витребування земельної ділянки немає.
Короткий зміст касаційної скарги 
16. ТОВ "НВФ "Урожай" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
17. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування статей 130, 137 ЗК України в контексті того, що стаття 130 ЗК України є спеціальною нормою матеріального права, яка визначає виключно коло суб`єктів, що можуть набувати право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, та не регулює питання виникнення, переходу чи здійснення інших речових прав на землю. В свою чергу частина сьома статті 137 ЗК України не встановлює нових матеріально-правових вимог до учасників земельних торгів та не розширює сферу застосування статті 130 ЗК України, а визначає виключно перелік документів, якими підтверджується відповідність тим вимогам, які вже встановлені законом для відповідного виду речового права.
18. Скаржник вважає, що стаття 130 ЗК України має спеціальний предмет регулювання і встановлює обмеження виключно щодо набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення. Суди безпідставно розширили дію цих обмежень на правовідносини суборенди, які регулюються статтею 93 ЗК України (що дозволяє передавати землю в оренду, зокрема, іноземцям та особам без громадянства). Стаття 137 ЗК України є процесуальною і лише визначає перелік документів для підтвердження вимог закону, а не встановлює нові матеріальні обмеження. Відсилання у ній до статті 130 ЗК України не означає автоматичного поширення вимог щодо власності на торги із суборенди.
19. Суди застосували положення Додатка 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013 "Деякі питання підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису)" таким чином, що він самостійно встановлює обов`язок подавати документи про громадянство акціонерів для оренди. Проте уряд не має повноважень розширювати сферу дії ЗК України чи встановлювати нові обмеження майнових прав, не передбачені законом.
20. Суди помилково вирішили, що приналежність ділянки до земель сільськогосподарського призначення вимагає застосування статті 130 ЗК України до будь-яких торгів. Скаржник наголошує, що право власності та право суборенди є окремими речовими правами з різними правовими режимами.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
21. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Віскар Агро" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, наполягаючи на тому, що скаржник помилково тлумачить зміст положень абзаца 9 частини сьомої статті 137 ЗК України та абзац 3 пункта 29 Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013. 
22. За доводами ТОВ "Віскар Агро", позивач помилково вважав, що для проведення земельних торгів на право суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення не потрібно подавати документи про структуру власності та громадянство акціонерів. ТОВ "Державний земельний банк" правомірно відмовило позивачу у підписанні протоколу про результати земельних торгів через неподання ним підтвердження громадянства акціонерів, що є критично важливим для виявлення зв`язків із державою-агресором.
23. ТОВ "Віскар Агро" також звертає увагу на добросовісність набуття ним права суборенди: після визнання перших торгів такими, що не відбулися, були проведені повторні торги, які правомірно виграло ТОВ "Віскар Агро". Між організатором торгів та переможцем було укладено договір суборенди від 21.03.2025 № 67/25, сплачено суборендну плату, а право суборенди зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що робить ТОВ "Віскар Агро" добросовісним набувачем. 
24. Крім того, відповідач-2 зазначає, що позивач не навів жодних передбачених законом правових підстав, через які договір суборенди № 67/25 мав би бути визнаний недійсним; позивач не є ні власником, ні законним користувачем спірної землі, тому він не має жодних правових підстав заявляти віндикаційний позов (вимагати вилучення землі у поточного суборендаря); задоволення позову призвело б до непропорційного втручання в права добросовісного суборендаря; якщо позивач вважає, що його незаконно не допустили до торгів, належним способом захисту є вимога про відшкодування збитків (упущеної вигоди), а не оспорення чинних договірних відносин третіх осіб. 
Позиція Верховного Суду
25. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
26. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).
27. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
28. Крім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити, зокрема зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтуванням необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.
29. Зі змісту вказаної норми вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
30. Формування Верховним Судом висновку має стосуватися спірних конкретних правовідносин, ураховуючи положення чинного законодавства та встановлені судами під час розгляду справи обставини. При цьому формування правового висновку не може ставитись у пряму залежність від обставин конкретної справи та зібраних у ній доказів і здійснюватися поза визначеними статтею 300 ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції. 
31. У касаційній скарзі позивач стверджує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 130, 137 ЗК України у їх сукупності з постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013 від в контексті необхідності надання особою, яка бажає взяти участь у земельних торгах з набуття права користування (оренди, суборенди) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, додаткових документів (зокрема документів, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника). 
32. Відповідно до частини першої статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
33. Відповідно до частини першої статті 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
34. Відповідно до частини сьомої статті 137 ЗК України особа, яка бажає взяти участь у земельних торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі: а) заяву про участь у земельних торгах, підписану кваліфікованим електронним підписом; б) для громадянина України, фізичної особи - підприємця - копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або копію паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); копії зазначених документів засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, яка бажає взяти участь у торгах; в) документи, що підтверджують сплату реєстраційного та гарантійного внесків (копії розрахункових документів, виписки з рахунків), а в разі проведення земельних торгів з продажу земельних ділянок сільськогосподарського призначення - документи, що підтверджують сплату таких платежів з рахунку особи, яка бажає взяти участь у торгах, відкритого в українському або іноземному банку (крім банків держав, внесених FATF до списку держав, що не співпрацюють у сфері протидії відмиванню доходів, одержаних злочинним шляхом).
35. Відповідно до абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 ЗК України, якщо земельні торги проводяться щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, особа, яка бажає взяти участь у таких торгах, подає через особистий кабінет в електронній торговій системі також документи, що підтверджують її відповідність вимогам статті 130 цього Кодексу. Перелік таких документів встановлює Кабінет Міністрів України. 
36. Перелік документів, що підтверджують відповідність потенційного покупця, який бажає взяти участь в земельних торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, вимогам статті 130 ЗК України, встановлений у Додатку 2 до Вимог щодо підготовки до проведення та проведення земельних торгів для продажу земельних ділянок та набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013 (далі - Вимоги № 1013). 
37. Так, за змістом вказаного Додатку 2 до Вимог № 1013 відповідно до абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 ЗК України потенційні покупці разом із заявою про участь в земельних торгах також подають копії, зокрема, документів, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника (якщо потенційним покупцем є юридична особа). 
38. У касаційній скарзі позивач стверджує, що встановлений Кабінетом Міністрів України перелік документів, що подається учасниками для участі у земельних торгах, що проводяться щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, слід тлумачити диференційовано в залежності від об`єкта, що пропонується до продажу: продаж земельних ділянок чи продаж права користування ними (оренди, суборенди, емфітевзису). 
39. Позивач вважає, що тлумачення змісту статей 130 та 137 ЗК України свідчить про те, що вимоги про подання документів, які підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника юридичної особи, застосовуються виключно у разі проведення земельних торгів з продажу земельної ділянки, а не надання її в оренду (суборенду). 
40. Оцінюючи вказані доводи скаржника та перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд звертає увагу, що стаття 137 ЗК України за своєю правовою природою є загальною процедурною нормою, яка комплексно регламентує порядок підготовки, проведення та оформлення результатів земельних торгів, про що, зокрема, свідчить її розташування у Главі 21 ЗК України - продаж земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах. 
41. Системний аналіз положень вказаної статті свідчить про те, що визначений нею порядок є єдиним та універсальним, а її дія поширюється на всі без винятку види земельних аукціонів - як щодо продажу права власності на земельні ділянки, так і щодо набуття права користування ними (оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію).
42. Законодавець у тексті статті 137 ЗК України, зокрема в абзаці дев`ятому частини сьомої, не здійснює диференціації процедурних вимог та переліку документів, необхідних для участі в торгах, залежно від виду речового права, що виставляється як лот. Єдиним критерієм, з яким закон пов`язує виникнення обов`язку подати додаткові документи на підтвердження вимог статті 130 цього Кодексу, є об`єкт торгів - земельна ділянка сільськогосподарського призначення.
43. З огляду на викладене, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що процедурні приписи статті 137 ЗК України є обов`язковими для застосування до всіх видів земельних торгів. Відтак, імперативна вимога щодо подання учасником документів, вичерпний перелік яких затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013, підлягала безумовному виконанню позивачем незалежно від того, що предметом аукціону було набуття права суборенди, а не права власності. 
44. При цьому доводи скаржника про порушення принципу ієрархії нормативно-правових актів та перевищення Кабінетом Міністрів України своїх повноважень є безпідставними. 
45. Так, затверджуючи Вимоги № 1013 та Додаток 2 до них, Кабінет Міністрів України діяв виключно в межах, у спосіб та на підставі прямої законодавчої делегації, закріпленої у статті 137 ЗК України. Кабінет Міністрів України не встановлював нових матеріально-правових обмежень, а виконав процедурний припис закону, формалізувавши вичерпний перелік документів, які учасник зобов`язаний завантажити в систему для участі в торгах щодо земель сільськогосподарського призначення. 
46. Як правильно виснували суди попередніх інстанцій, Кабінет Міністрів України постановою від 22.09.2021 №1013 встановив єдиний перелік документів, що подається учасниками для участі у земельних торгах, які проводяться щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, як для продажу таких земельних ділянок, так і для набуття прав користування ними (оренди, суборенди, суперфіцію, емфітевзису), серед яких, зокрема, документи, які містять відомості про структуру власності, та документи, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника (якщо потенційним покупцем є юридична особа).
47. Зокрема, одними із документів, які юридична особа, що бажає взяти участь у земельних торгах з продажу прав користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, має подати через особистий кабінет в електронній торговій системі, є: документи, які містять відомості про структуру власності юридичної особи; документи, що підтверджують громадянство учасників (акціонерів, членів) та бенефіціарного власника юридичної особи.
48. Ураховуючи, що обов`язок подання документів на підтвердження вимог статті 130 ЗК України, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України, прямо закріплений в абзаці дев`ятому частини сьомої статті 137 ЗК України, невиконання учасником вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 №1013 є безпосереднім порушенням вимог закону. 
49. Згідно з пунктом "б" частини дев`ятнадцятої статті 137 ЗК України та пунктом 49 Вимог № 1013, організатор земельних торгів не підписує протокол з переможцем, який не подав документи, обов`язковість подання яких встановлена частиною сьомою цієї статті. 
50. У цій справі суди встановили, що позивач узяв участь у земельних торгах щодо набуття права суборенди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, запропонував найвищу ціну та був автоматично визначений переможцем. Однак організатор торгів відмовився підписувати з ним протокол та укладати договір, оскільки позивач не подав обов`язкові документи, які підтверджують громадянство його акціонерів, як це передбачено Додатком 2 до Вимог, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2021 № 1013. 
51. Суди обґрунтовано виходили з того, що відповідно до абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 ЗК України імперативний обов`язок подавати документи на підтвердження вимог статті 130 цього Кодексу поширюється на будь-яку особу, яка бажає взяти участь у торгах щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення. 
52. При цьому Суд наголошує на тому, що у даному випадку суть порушення, за яке організатор торгів дискваліфікував позивача, полягало не у тому, що його акціонери не відповідають вимогам статті 130 ЗК України (тобто не через те, що вони іноземці), а через те, що позивач взагалі не подав документи, які б розкривали цю інформацію. 
53. Скаржник помилково ототожнює право на участь у торгах (матеріальне право орендувати землю) з правилами допуску до торгів (процесуальний обов`язок надати повний пакет документів). 
54. Отже, встановивши фізичну відсутність завантажених позивачем документів (паспортів акціонерів), передбачених Додатком 2, організатор торгів не здійснював дискреційних повноважень чи власного розсуду, а виконав прямий імперативний обов`язок щодо дискваліфікації учасника, а відмова у підписанні протоколу відбулася саме через порушення процедури, яка є єдиною для всіх видів аукціонів щодо земель сільськогосподарського призначення. 
55. Водночас Суд відхиляє посилання скаржника на лист Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 19.09.2024 № 28-28-0.221-9751/2-24, у якому зазначено про відсутність необхідності подавати документи за Додатком 2 до Вимог № 1013 при передачі земельних ділянок в оренду, з огляду на таке.
56. Листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами. Вони мають виключно інформаційний, роз`яснювальний та рекомендаційний характер і не можуть встановлювати нових правових норм, змінювати чи скасовувати імперативні приписи законів або нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України.
57. Офіційне тлумачення нормативно-правових актів здійснюється у встановленому законом порядку. Викладена у листі Держгеокадастру, адресованому АТ "Прозорро.Продажі", думка щодо застосування положень статті 130 ЗК України відображає лише позицію окремого органу виконавчої влади, яка не має обов`язкової юридичної сили ані для організаторів земельних торгів, ані для суду під час вирішення спору. 
58. Отже, наявність вказаного листа не звільняла позивача від законодавчо встановленого обов`язку виконати імперативні вимоги абзацу дев`ятого частини сьомої статті 137 ЗК України та пункту 29 Вимог № 1013 щодо завантаження повного пакета документів.
59. З огляду на це, суди попередніх інстанцій надали правильну правову оцінку цьому доказу та обґрунтовано відхилили доводи позивача, побудовані на змісті зазначеного листа Держгеокадастру.
60. З урахуванням наведеного та враховуючи встановлені обставини справи, суди першої та апеляційної інстанцій здійснили правильний правовий аналіз та дійшли обґрунтованого висновку про законність рішення організатора торгів про відмову у підписанні протоколу, правомірно відхиливши аргументи позивача про необхідність диференційованого підходу до торгів з продажу права власності та торгів з набуття права суборенди.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
61. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
62. Згідно з частиною першою статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати 
63. Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд - 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Урожай" залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2026 та рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2026 - без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню 

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський 

Суддя Л. І. Рогач