Справа № 478/704/26 Провадження № 2/478/489/2026 	

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

09 липня 2026 року. смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді       Іщенко Х.В.,
за участю: 
секретаря судового засідання    Крюкової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду с-ще Казанка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2026 року представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» (далі - ТОВ «ІННОВА НОВА») звернулося до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 01 березня 2025 року між ТОВ «ІННОВА НОВА» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у позику № 7272850325, за умовами якого товариство надало відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. строком на 360 днів, зі сплатою стандартної процентної ставки у розмірі 1% в день, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 2.5 договору, а також процентної ставки у розмірі 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії договору, або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Також за умовами договору кредиту сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту. Відповідачка допустила прострочення платежів, в зв`язку із чим станом на дату подачі позову її заборгованість за кредитним договором становить 27330,0 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 12330,00 грн. заборгованість за процентами, 10000,00 грн. сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язання.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 01 червня 2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача ТОВ «ІННОВА НОВА» в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява в якій вона просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подала. 
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при розгляді справи на підставі доказів, що маються в матеріалах справи .
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що 01 березня 2025 року між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», яке на підставі рішення єдиного учасника товариства № 05-09/2025 від 05 вересня 2025 року змінило назву на ТОВ «ІННОВА НОВА», та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання коштів у позику № 7272850325, за умовами якого ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредитні кошти, сплатити нараховані проценти відповідно до графіка платежів та комісію. Договір підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електрону комерцію».
За умовами вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж із періодом внесення 30 днів.
Згідно п. 2.6.1 Договору стандартна процентна ставка становить 1% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 цього Договоруа також процентна ставка у розмірі 0,87 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення цього договору і до закінчення строку дії договору, або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до п.п. 2.9, 2.9.1, 2.10, 2.10.1 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29 %. Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 22580 грн.
Положеннями п. 3.1 Договору передбачено, що кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки: НОМЕР_1 .
Відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору про надання грошових коштів у кредит № 7272850325 від 01 березня 2025 року), який є невід`ємною частиною кредитного договору встановлено графік розрахунків, де вказано, що строк, на який надано кредит 360 днів, кількість днів у розрахунковому періоді 30 днів, дата видачі кредиту 01.03.2025 року, дата повернення 24.02.2026 року, сума кредиту 5000 грн., проценти за користування кредитом 16830 грн, реальна річна процентна ставка 3195,29 %, загальна вартість кредиту 22580 грн.
Також за умовами договору кредиту сторони передбачили сплату позичальником комісії, пов`язаної із наданням кредиту у розмірі 15% від суми наданого кредиту.
У паспорті споживчого кредиту зазначена інформація та контактні дані кредитодавця, інформація та контактні дані кредитного посередника, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.
Отже, ОСОБА_1 здійснила дії, спрямовані на укладення кредитного договору, який є предметом позову, в установленому законом порядку вказаний договір недійсним не визнавався і є чинним.
ОСОБА_1 підписала електронний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «5503», а ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» через фінансового провайдера - ТОВ «Фінансова Компанія «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», 01 березня 2025 року о 10:37 перерахувало суму кредиту в розмірі 5000,00 грн. на вказану відповідачем платіжну картку № НОМЕР_2 , номер транзакції НОМЕР_3 , що підтверджується Довідкою ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 22.05.2026 року. Номер транзакції 1566299683, сума - 5000,00 грн. Дата перерахування 01.03.2025 10:37, номер картки НОМЕР_4 .
Згідно інформації наданої АТ КБ «ПриватБанк» на виконання вимог ухвали суду від 01 червня 2026 року, за вих. № 20.1.0.0.0/7-260619/47516-БТ від 22 червня 2026 року, вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_6 ( НОМЕР_7 ), на яку 01.03.2025 року були зараховані кошти у розмірі 5000,00 грн., що підтверджено наданою АТ КБ «ПриватБанк» випискою руху коштів за період часу з 01.03.2025 року по 02.03.2025 року.
Вказана виписка є підтвердженням факту отримання ОСОБА_1 грошових (кредитних) коштів та користування ними.
Відповідач ОСОБА_1  зобов`язання за Договором надання грошових коштів у кредит № 7272850325 від 01 березня 2025 року виконала не в повному обсязі, заборгованість, у строк, обумовлений договором не погасила, проценти за користування кредитними коштами не сплатила.
Згідно наданого ТОВ «ІННОВА-НОВА» розрахунку ОСОБА_1 , станом на 24 лютого 2026 року, має заборгованість у загальному розмірі 27330,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом (тілом кредиту) 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками - 12330,00 грн.; сукупна сума пені, нарахована за порушення зобов`язань позичальником за Договором - 10000,00 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження № 61-1347св21), з урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожний електронний правочин вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст.129 Конституції України).
Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У даній справі, Кредитний договір укладений у формі електронного документу, із застосуванням електронного підпису, для укладення якого позичальник подала відповідну заявку на кредит на Сайті ТОВ «ІННОВА ФІНАНС», в якій вказала свої персональні дані, зокрема прізвище, ім`я, по-батькові, номер телефону, адресу електронної пошти, паспортні дані ідентифікаційний номер, що підтверджується Договором роздрукованим з сайту.
З наданого позивачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим.
Отже заповненням заявки позичальник підтвердила прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчила, що вона повідомлена кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами даного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «ІННОВА ФІНАНС» та відповідачем не був би укладений.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, не доведено, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20 (провадження № 61-1347св21).
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Оцінюючи дослідженні в ході розгляду справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.
Отже, відповідачка в порушення умов кредитного договору не виконала зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість, так відповідач порушила вимоги ст. ст. 526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк.
Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ІННОВА НОВА» просило також стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 10000,00 грн. пені.
Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
У п. 7.4 кредитного договору сторони передбачили, що за порушення позичальником строків повернення кредиту та/або прострочення сплати процентів у строки, визначені договором, кредитодавець має право стягнути з позичальника пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15% від суми простроченого платежу.
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Оскільки пеня за кредитним договором в розмірі 10000,00 грн. нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то ОСОБА_1 звільняється від обов`язку її сплати на користь ТОВ «ІННОВА НОВА».
Викладення на підставі Закону України від 22 листопада 2023 року № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у новій редакції пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за кредитними договорами у період дії воєнного стану.
З огляду на викладене, суд приходе висновку про те, що з відповідача ОСОБА_1 слід стягнути на користь ТОВ «ІННОВА НОВА», заборгованість за Договором № 7272850325 надання грошових коштів у кредит від 01 березня 2025 року у розмірі 17330,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 12330,00 грн. - заборгованість за процентами (5000*1%*360).
У стягненні пені в розмірі 10000,00 грн. слід відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки, позовна заява подана ТОВ «ІННОВА НОВА» до суду в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», тому у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» застосовується понижуючий коефіцієнт для обчислення судового збору.
При звернені до суду ТОВ «ІННОВА НОВА» було сплачено 2662 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 42 від 25 травня 2026 року.
Враховуючи те, що позовні вимоги ТОВ «ІННОВА НОВА» задоволено на суму 17330,00 грн., що становить 63,41 % від ціни позову 27330,00 грн., у зв`язку із чим, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ІННОВА НОВА» підлягає стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1688,22 грн.
Керуючись ст. ст. 13, 259, 263-265, 279, 284, 289, 384-385 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором надання грошових коштів у кредит, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» в рахунок відшкодування заборгованості за Договором надання грошових коштів у кредит № 7272850325 від 01 березня 2025 року у розмірі 17330,00 (сімнадцять тисяч триста тридцять) грн., яка складається із: 5000,00 грн. - заборгованість за тіло кредиту; 12330,00 грн. - заборгованість за процентами.
В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1688 (одну тисячу шістсот вісімдесят вісім) грн. 22 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Копію судового рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 протягом двох днів з дня його складення рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Повний текст заочного рішення складено 09.07.2026 року.

Відомості про сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА», місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, ЄДРПОУ: 44127243; 

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Х.В. Іщенко