Справа № 615/2065/26
Провадження № 3/615/516/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2026 року м. Валки

Суддя Валківського районного суду Харківської області Логвінов А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, стосовно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, рнокпп: НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2026 року о 18 год 25 хв у м. Валки Харківської області по вул. Благовіщенській неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом FLYВО у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6810, результат якого показав 1,03 ‰.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
17 липня 2026 року о 18 год 25 хв у м. Валки Харківської області по вул. Благовіщенській неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом FLYВО без мотошолома. 
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.3. «г» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
17 липня 2026 року о 18 год 25 хв у м. Валки Харківської області по вул. Благовіщенській неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом FLYВО, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС. 
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.9. «в» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
17 липня 2026 року о 18 год 25 хв у м. Валки Харківської області по вул. Благовіщенській неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом FLYВО, не маючи права керування таким транспортним засобом.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 2.1. «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, у якій вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, визнав, щиро розкаявся та зазначив, що надалі зобов`язується не вчиняти протиправних дій. Просив проводити розгляд справи без його участі.
Законний представник ОСОБА_1 — ОСОБА_2 зазначила, що її син вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, визнає та щиро розкаюється. Вказала, що із сином проведено профілактичну бесіду щодо недопущення вчинення ним подібних правопорушень у майбутньому. Просила проводити розгляд справи без її участі та без участі її сина.
Згідно зі статтею 268 КУпАП, інкриміновані ОСОБА_1 адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, не відносяться до правопорушень, по яким присутність у судовому засіданні особи є обов`язковою, у зв`язку з чим вважаю можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його законного представника, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши адміністративний матеріал, оцінивши наявні докази в їх сукупності, приходжу до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом статтей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пункт 1.9. Правил дорожнього руху України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.9. «а» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 2.3. «г» Правил дорожнього руху України передбачає, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.
Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пункт 2.9. «в» Правил дорожнього руху України передбачає, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.
Згідно ч. 6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені у ході судового розгляду, а саме:
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722052 від 17 липня 2026 року, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722059 від 17 липня 2026 року, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП;
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722065 від 17 липня 2026 року, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП;
- змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 722070 від 17 липня 2026 року, який складено стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, результат огляду 1,03 ‰;
- роздруківкою з приладу Drager Alcotest 6810, відповідно до якої 17 липня 2026 року о 18 год 59 хв проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, результат якого показав 1,03 ‰;
- листом Територіального сервісного центру № 6343 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 22 липня 2026 року, згідно якого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував;
- відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що працівники поліції на службовому автомобілі рухаються за мотоциклом без номерного знака, водій якого перебуває без мотошолома. Після зупинки мотоцикла працівники поліції зупиняють службовий автомобіль позаду нього, підходять до водія та повідомляють, що він керував мотоциклом без номерного знака та без мотошолома. У подальшому, під час спілкування, працівник поліції повідомляє водію про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пояснює, що вживав алкогольні напої, та погоджується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drаger. На відеозаписі зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за участю його законного представника, за результатами якого прилад Drаger зафіксував 1,03 ‰. Із результатом проведеного огляду ОСОБА_1 погодився.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вищевказані докази є належними та допустимими доказами по справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких суддя встановлює наявність події адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Згідно з вимогами ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 89, 121-127, 130, статтею 139, частиною третьою статті 154, частиною другою статті 156, статтями 173, 173-4, 174, 183-1, 185, 190-195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Застосування зазначених заходів впливу є правом, а не обов`язком суду та вирішується з урахуванням конкретних обставин справи, характеру вчиненого правопорушення та даних про особу правопорушника.
Ураховуючи характер і кількість вчинених ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, зокрема керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та без права керування таким транспортним засобом, ступінь їх суспільної небезпечності, суд не вбачає підстав для застосування до нього заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, а тому він підлягає адміністративній відповідальності на загальних підставах.
При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, у зв`язку з чим вважаю можливим призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення:
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП на порушника ОСОБА_1 необхідно накласти остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665,60 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 121, 126, 130, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 285, 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн 00 коп;
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп;
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу на користь держави у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн 00 коп;
- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп (отримувач: ГУК Харківськобл/Харківобл/21081300; код ЄДРПОУ: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету: 21081300; призначення платежу: штраф по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/ 22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: «судовий збір при ухваленні судом постанови про накладення адміністративного стягнення») судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі відсутності самостійного заробітку в осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративне правопорушення, штраф стягується з батьків або осіб, які їх замінюють.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копіяне пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Валківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя            А.О. Логвінов