Справа № 1527/1-834/11 
Провадження №1/523/1/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27.08.2026 року 
Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 
за участю секретаря – ОСОБА_2 , 
прокурора – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі кримінальну справу №01201105094 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора про поновлення провадження у справі та закриття кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 
Відповідно до обвинувального висновку, затвердженого заступником прокурора Одеської області ОСОБА_5 , 12.08.2011 підсудному ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в наступному:
Приводом та підставою для порушення кримінальної справи послужили матеріали дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 липня 2011 року о 23 годині 45 хвилин, де водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем Тойота г/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. От. Головатого з боку вул. Н. Плигуна у напрямку вул. Церковній, в районі будинку №25/27 по вул. От. Головатого допустив виїзд на правий тротуар по ходу свого напряму руху, де здійснив наїзд на дерево і залізничну опору освітлення.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водієві ОСОБА_6 та пасажиру автомобіля Тойота ОСОБА_7 було заподіяно тілесні ушкодження, кожному.
Дані матеріали зареєстровані 02.07.2011 року у ЖРЗПЗ Суворовською ПЗ ОГУ ГУМВС України в Одеській області за № 4694.
Дії підсудного ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 286 ч. 1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінальної справи відносно підсудного ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286 КК України. на підставі ст. 49 КК України.
Суд, вивчивши клопотання сторони обвинувачення та матеріали кримінальної справи, вважає, що заявлене стороною обвинувачення клопотання підлягає задоволенню з наступних обставин.
Відповідно до обвинувального висновку злочин, у якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинений підсудним 02.07.2011 тобто з моменту скоєння злочину минуло більше 15 років.
Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.03.2012 підсудного ОСОБА_4 оголошено у розшук, провадження по справі зупинене. Хаджибеївським РВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, 28.08.2013 заведено відповідну оперативно-розшукову справу категорії «Розшук» за № 010081. 
Відповідно до пункту 11 Перехідних положень КПК України (в редакції 2012 року) кримінальні справи, які до дня набрання чинності цим Кодексом надійшли до суду від прокурорів з обвинувальним висновком розглядаються судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених § 3 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».
Пункт 5 ч. 1 ст. 71 КПК України (в редакції 1960 року) визначає закінчення строків давності як одну із підстав закриття судом провадження в кримінальній справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 111 КПК України (в редакції 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, зазначених у частині першій ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

З урахуванням наведеного й зважаючи на встановленні під час судового розгляду дані про особу підсудного ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні нетяжкого злочину, є особою раніше не судимою і як наслідок не маючий судимості, протягом строків давності не вчиняв нових злочинів, до кримінальної відповідальності у інших кримінальних провадженнях не притягувався (вимога УІП КП «102» ГУНП в Одеській області та з моменту вчинення інкримінованого обвинувачення минуло більш ніж 15 років.
Отже, з огляду на викладене та у контексті приписів ст. 12 КК України (в редакції 2001 року), інкримінований ОСОБА_4 злочин кваліфікується як нетяжкий злочин (середньої тяжкості), а тому строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у межах розгляду кримінальної справи, становить 5 років.
Згідно ч. 1 ст. 44 КК України (в редакції 2001 року) особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як вбачається з ч. 2 ст. 49 КК України (в редакції 2001 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, висловленої у постанові від 02.02.2023 за результатами розгляду справи №735/1121/20, визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.
Велика Палата вважає, що встановлені ч. 2 ст. 49 КК України загальні строки мають преклюзивний характер і спрямовані па недопущення застосування щодо людини заходів кримінальної репресії через нерозумно тривалі проміжки часу. Адже в іншому разі зупинення диференційованих строків у випадках, коли підозрюваний, обвинувачений переховується від розслідування та суду впродовж багатьох років, продовжувало б їх на необмежений час з можливістю покарання особи за кримінальні правопорушення, вчинені в далекому минулому, впродовж усього життя - як тільки вона потрапить у поле зору правоохоронних органів.
Закінчення загальних строків, установлених ч. 2 ст. 49 КК України (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.
Пленум Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 8 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.
При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові Касаційного кримінального суду від 24.05.2018 за результатами розгляду справи № 200/4664/14-к, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, суд не зобов`язаний встановлювати чи винний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення та чи підлягає він покаранню за його вчинення.
Приписами ч. 1 ст. 248 КПК України (в редакції 1960 року) встановлено, що при наявності обставин, передбачених ст. 6, ч. 1 ст. 7, ст.ст. 71, 72, 8, 9, 10 і 111 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.
Відомості щодо смерті підсудного ОСОБА_4 відсутні.
Таким чином, враховуючи те, що підсудному ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, що відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та з моменту вчинення пройшло більше 15 років, а для даних злочинів, згідно з п. 4) ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено термін давності притягнення до кримінальної відповідальності 15 років, підсудний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальна справа за його обвинуваченням - закриттю.
Питання щодо цивільного позову потерпілої до підсудного про стягнення шкоди вирішено, - залишити без розгляду.
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування, а саме міра запобіжного заходу та арешт майна, у зв`язку з закриттям провадження підлягають скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 111, 273, 282 КПК України (в редакції 1960 року), п. 11 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - відновити.
Кримінальну справу № 01201105094 за обвинуваченням  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції 2001 року), - закрити, звільнивши від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та ст. 11-1 КПК України (в ред. 1960 року).
Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_4 , - скасувати.
Арешт майна, а саме автомобілю «Тойота» д.н. НОМЕР_2 , - скасувати. 
Питання щодо цивільного позову потерпілої до підсудного про стягнення шкоди вирішено, - залишити без розгляду.
На постанову може бути подана апеляція протягом 7 днів з моменту її проголошення до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області через Пересипський районний суд м.Одеси.

Суддя Пересипського 
районного суду м. Одеси          ОСОБА_1