Справа № 464/1129/26
пр.№ 2/464/1553/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2026    Сихівський районний суд міста Львова

в складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,
за участі: секретаря судових засідань Михайлів О.Т., 
представника позивача Алєксєєва В.В., 
представника відповідача Микити Т.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, –

встановив:

Позивач Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова група «Оберіг» (далі – ТОВ «СГ «Оберіг») звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення коштів у розмірі 23 403,13 грн. Позов обґрунтовано тим, що 09.11.2024 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Renault», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідачки, та автомобіля марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 . Учасниками події складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), відповідно до якого визначено, що така відбулася внаслідок порушення Правил дорожнього руху відповідачкою. Окрім цього, 09.11.2024 відповідачка в ході телефонної розмови повідомила працівнику позивача, що вищевказана ДТП сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу «Renault Megane», р.н. НОМЕР_1 , а саме того, що не спрацювали гальма. Цивільно-правова відповідальність відповідача перед третіми особами на момент вчинення ним ДТП була застрахована в ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №ЕР-217860168. Так, на виконання умов полісу страхування № ЕР-217860168 та на підставі заяви про виплату страхового відшкодування позивачем здійснено виплату страхового відшкодування третій особі за пошкодження транспортного засобу марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 , у розмірі 18 900 грн, за вирахуванням франшизи у розмірі 3 200 грн. Враховуючи вину відповідача у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху, порушення відповідачем обов`язків, встановлених Законом №1961-IV, позивач після виплати страхового відшкодування набув право вимоги до відповідача в порядку регресу. Окрім цього, на суму боргу нараховано пеню у розмірі 3 724,08 грн, інфляційні втрати у розмірі 418,66 грн, а також 3 % річних у розмірі 360,39 грн. 
Представник позивача  ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав з підстав, що викладені в такому, а також у відповіді на відзив. Додатково зазначив, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху. Такі обставини підтверджені Європротоколом, в якому відповідачка, як водій, визнала свою винуватість; аудіозаписом телефонної розмови з відповідачкою, в ході якої остання зазначила, що ДТП сталася через відмову гальмівної системи; механізмом ДТП, а саме неможливістю вчасного гальмування та зіткнення з іншим транспортним засобом. Твердження представника відповідача про необхідність проведенняч автотехнічної експертизи не відповідає вимогам закону. Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають, що доказами є будь-які фактичні дані, отримані у законний спосіб. В цьому ж випадку обставини встановлені одразу після події (Європротокол та пояснення Відповідача), що є належними та допустимими доказами. Заперечення відповідача щодо допустимості аудіозапису є безпідставними та спрямовані на уникнення відповідальності. Аудіозапис є належним та допустимим електронним доказом, оскільки: на записі зафіксовано голос відповідачка, яка особисто зазначає свої прізвище, ім`я, по батькові, дату народження та повідомляє обставини події, що узгоджуються з матеріалами справи. Крім цього, відповідачка, будучи обізнаною про аудіозапис розмови, продовжила розмову та надавала відповіді, чим фактично погодилася на її подальшу фіксацію. Безпосередньо після ДТП відповідачка визнала свою винуватість, підписала європротокол та телефоном підтвердила несправність механізму автомобіля, яка стала причиною ДТП. Ця обставина має істотне значення, оскільки несправність гальм є технічною несправністю, яку водій об`єктивно може виявити за характерними ознаками. Просив суд позов задовольнити.
Представник відповідача Микита Т.В всудовому засіданні позов не визнав з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема, відповідачка заперечує твердження позивача про те, що ДТП є наслідком невідповідності технічного стану транспортного засобу «Renault», зокрема несправності гальмівної системи. Право страховика на регрес виникає за сукупності таких умов: наявність самого факту виплати страхового відшкодування; невідповідність технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР; причинно-наслідковий зв`язок між несправністю ТЗ та настанням ДТП, чого позивачем у цій справі не доведено. Позивач не надав жодного висновку експерта, акту технічного огляду чи іншого офіційного документа про несправність транспортного засобу. Єдиним доказом, на який посилається позивач, є нібито визнання відповідачкою у телефонній розмові факту несправності гальмівної системи, однак відповідачка такий факт категорично заперечує, а зазначені твердження позивача є голослівними та не підтверджені належними і допустимими доказами. Позивач не ініціював проведення огляду або технічної експертизи транспортного засобу «Renault» одразу після ДТП, попри наявність у нього такого права і можливості. Керування технічно несправним транспортним засобом є адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 121 КУпАП, однак постанови про притягнення відповідачки до адміністративної відповідальності за таке правопорушення не існує, що спростовує доводи позивача. Наявність у матеріалах справи Європротоколу, підписаного обома учасниками ДТП, свідчить про те, що водії узгодили обставини події, які зазвичай стосуються порушення правил маневрування або дистанції, а не технічного стану транспортних засобів. З Електронного європротоколу видно, що у графі «обставини ДТП» для 2-го учасника (Mercedes BENZ) зазначено: «немає обраних обставин», тобто сам протокол не фіксує несправність гальм як причину зіткнення, така залишається невстановленою належним чином. Відповідачка наполягає, що автомобіль перебував у справному технічному стані, а будь-які суб`єктивні припущення у жодному разі не можуть замінити собою встановлений законом порядок визначення технічного стану автомобіля та встановлення механізму ДТП. Оскільки механізм зіткнення та технічні причини не були предметом дослідження фахівців (автотехніків), твердження позивача про те, що несправність гальм є причиною ДТП, є лише припущенням. Також вважає, що позивачем без належного правового обґрунтування нараховано пеню. Витрати на правничу допомогу в розмірі 8 022,50 грн є неспівмірними зі складністю справи, ціною позову та обсягом фактично виконаної роботи. Просив суд у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно підпунктом г підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинної на момент виникнення відповідних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Для виникнення у страховика права на регрес з наведеної правової підстави необхідним є встановлення в сукупності обставин щодо спричинення водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку того, що така дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху.
Встановлено, що 09.11.2024 на пр. Червоної Калини 62А у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Renault Megane», р.н.НОМЕР_1 , під керуванням відповідачки ОСОБА_3 , та автомобіля марки «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 
09.11.2024 учасниками пригоди складено повідомлення (Європротокол), відповідно до змісту якого дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення відповідачкою Правил дорожнього руху.
Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб марки «Renault Megane», р.н.НОМЕР_1 , яким керувала ОСОБА_3 , на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР 217860168. 
На підставі заяви ОСОБА_4 , протоколу огляду транспортного засобу «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_2 , від 12.11.2024, ремонтної калькуляції №53354 від 16.11.2024, ТДВ «СГ «Оберіг» складено страховий акт №53354 від 04.12.2024 про виплату ОСОБА_4 страхового відшкодування у сумі 18 900 грн, яке отримано 04.12.2024 згідно з платіжним документом №33016. 
Таким чином, факт настання дорожньо-транспортної пригоди, участь у ній забезпеченого транспортного засобу, вина відповідачки в її спричиненні та факт виплати позивачем страхового відшкодування потерпілій особі судом встановлені та не заперечуютьcя сторонами. 
Разом з тим, з наданих суду доказів не встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди була невідповідність технічного стану та обладнання автомобіля «Renault Megane», р.н.НОМЕР_1 .
Зокрема, складений учасниками дорожньо-транспортної пригоди європротокол вищевказані обставини не підтверджує. 
Огляд автомобіля «Renault Megane», р.н. НОМЕР_1 , в тому числі на предмет несправності гальмівної системи, не проводився, а також відсутній висновок експертизи чи іншого технічного дослідження, які б могли вказувати на наявність на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідних несправностей. 
До адміністративної відповідальності за ч. й ст. 121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, відповідачка не притягалася.
Факт надання позивачу відповідачкою будь-яких пояснень телефоном остання заперечує.
Разом з тим, жодні пояснення без належних, тобто таких, що містять інформацію щодо предмета доказування в цій справі, доказів не можуть бути підставою для висновку про факт несправності гальмівної системи автомобіля під керуванням відповідачки та зв`язок між такою несправністю та дорожньо-транспортною пригодою. 
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Отже, саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, які є юридичною підставою для виникнення у нього права регресної вимоги, у тому числі факту невідповідності технічного стану забезпеченого транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху та безпосереднього причинного зв`язку між такою невідповідністю і дорожньо-транспортною пригодою.
Враховуючи наведене, а також те, що позивачем не доведено наявності всіх передбачених законом умов для покладення на відповідачку обов`язку відшкодувати страховикові виплачене страхове відшкодування в порядку регресу, підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись статями 2, 81, 89, 247, 263 – 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –

ухвалив:

У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до ОСОБА_1 про стягнення коштів – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 10.09.2026.

Головуючий        Назарій ДУЛЕБКО