Справа №751/5420/26
Провадження №3/751/1298/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого судді Топіхи Р.М.,
за участю секретаря судового засідання Островської А.С.,
захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,
 ОСОБА_1 – адвоката Баші В.О.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , 
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
23 травня 2026 року приблизно о 09 години солдат ОСОБА_1 виконував службові обов`язки на території військового об`єкта в АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння, в умовах особливого періоду.
У судове засідання особа, щодо якої складено протокол, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. 
Захисник у судовому засіданні зазначила, що жодних доказів того, що ОСОБА_1 вчинено адміністративне правопорушення під час виконання ним службових обов`язків немає. Матеріали справи не містять витягу з наказу про заступання на службу, добового наряду, графіку несення служби, табелю обліку часу, пояснень свідків, командира. Вважає, що в діях
 ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. Крім того, звернула увагу на те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 раніше не притягувався, потерпілі відсутні, правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди, що свідчить про малозначність правопорушення. Звернула увагу на те, що місячний дохід ОСОБА_1 у середньому складає 20 000 гривень, а тому штраф в сумі 17 000 гривень є надмірним тягарем. 
Вислухавши пояснення захисника, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 251 КУпАП). 
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП настає за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Частиною 1 статті 172-20 КУпАП встановлена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння
Суд безпосередньо дослідив та оцінив докази у справі про адміністративне правопорушення, а саме: - протокол про адміністративне правопорушення серії НГУ № 113624 від 25 травня 2026 року; - висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння від
25 травня 2026 року № 200; - копію військового квитка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 ; - витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 03 березня 2026 року № 55, та дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, що підтверджується належними та допустимими доказами у справі, які повністю узгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, відповідно до статей 34, 35 КУпАП судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне накласти на
 ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції
ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Відповідно до ст. 298 КУпАП постанова про накладання адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.
Згідно зі ст. 307 даного кодексу, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Частиною 1 ст. 33 даного Закону передбачене право особи за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. 
Зі змісту вказаної норми слідує, що підставою вирішення судом питання про відстрочку або розстрочку виконання є наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
У судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_2 скрутне матеріальне становище, сума штрафу для нього є значною, тому суд вважає, що зазначені обставини ускладнюють правопорушником виконання постанови суду.
Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що клопотання
захисника слід задовольнити та розстрочити виплату штрафу строком на десять місяців.
На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», 1, 9, 23, 33, ч. 3 ст. 172-20, 245, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень (ГУК у
м. Черніг.обл/тг м. Чернігів/21081100, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313000106000025739, КБКД: 21081100).
Розстрочити ОСОБА_1 сплату штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, строком на десять місяців, встановивши щомісячну суму виплати штрафу у розмірі 1 700 гривень.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя        Топіха Р.М.