КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 року м. Київ справа №320/17766/21
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців та Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішення і наказу,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців та Міністерства юстиції України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 21.10.2021, оформлене протоколом №75, про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ліліцького Р.В. до дисциплінарної відповідальності та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді догани;
- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 19.11.2021 №4016/7 «Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення», яким уведено в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 29.10.2021, оформлене протоколом № 75.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ліліцького Романа Володимировича, яка проводилася на підставі скарги ТОВ «Добра» щодо здійснення виконавчого провадження №64996802, Міністерством юстиції України було внесено подання про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності. Так наказом Міністерства юстиції України від 19.11.2021 №4016/7 введене в дію рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 29.10.2021 оформлене протоколом № 75. Позивач вважає, що дії відповідачів, які полягають у притягненні його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани, є протиправними та такими, що порушують його законні права та інтереси.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Міністерство юстиції України подало до суду відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог.
Протокольною ухвалою на підставі ч. 3 ст. 194, КАС України судом вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ліліцького Романа Володимировича, яка проводилася на підставі скарги ТОВ «Добра» щодо здійснення виконавчого провадження №64996802, Міністерством юстиції України було внесено подання про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності.
За висновками вказаного подання при здійсненні виконавчого провадження №64996802 Позивачем порушено вимоги: пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» щодо здійснення діяльності приватного виконавця з дотриманням принципу законності; пункту 3 частини 1 статті 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення виконавчого провадження з дотриманням засад законності; пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» щодо здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав винесення постанови про накладення на боржника штрафу; статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав винесення постанови про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі.
29.10.2021 Дисциплінарною комісією приватних виконавців прийнято рішення про задоволення подання Міністерства юстиції України про притягнення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ліліцького Р.В. до дисциплінарної відповідальності та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді догани, оформлене протоколом № 75.
Перевіркою встановлено, що 30.03.2021 приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №64996802 з примусового виконання судового наказу № 910/6089/20, виданого 16.03.2021 Господарським судом міста Києва, про зобов`язання ТОВ «Добра» надати ОСОБА_2 , колишньому учаснику ТОВ «Добра», інформацію про вартість частки, що підлягає виплаті ОСОБА_2 , як колишньому учаснику товариства, обґрунтований розрахунок та копії документів, необхідних для розрахунку вартості частки.
Відповідно до Журналу реєстрації вихідної кореспонденції приватного виконавця, зазначена постанова адресована боржнику за адресою, що зазначена у судовому наказі: вул. Мала Житомирська, б. 9-Б, м. Київ, 01001.
Згідно фіскального чеку АТ «Укрпошта», вказане відправлення надіслано ТОВ «Добра» рекомендованим листом з присвоєнням кореспонденції трек-номера 0101044706297.
Перевіркою відомостей веб-сайту АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua за параметрами пошуку « 0101044706297» та згідно пояснень приватного виконавця встановлено, що зазначене відправлення адресату не вручено та повернуто відправнику.
Перевіркою встановлено, що пунктом 2 резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження №64996802 від 30.03.2021 приватний виконавець постановив виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
14.04.2021 на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява адвоката Войнеску О.І. подана в інтересах ОСОБА_2 від 14.04.2021 в якій зазначено, що станом на дату звернення стягувача до приватного виконавця з цією заявою, боржником судовий наказ не виконано.
Цього ж дня приватним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Пунктом 2 резолютивної частини вказаної постанови боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
Згідно відомостей Журналу реєстрації вихідної кореспонденції приватного виконавця встановлено, що у вказаному журналі зазначена постанова зареєстрована за вихідним №162 та адресована сторонам виконавчого провадження - до відома, до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - для виконання.
Боржнику постанова надіслана рекомендованим листом з присвоєнням кореспонденції трек-номера АТ «Укрпошта» 0222208413069.
Перевіркою відомостей веб-сайту АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua за параметрами пошуку « 0222208413069» та згідно пояснень приватного виконавця встановлено, що зазначене відправлення адресату не вручено та повернуто відправнику.
30.04.2021 на адресу офісу приватного виконавця надійшла заява адвоката Войнеску О.I., подана в інтересах ОСОБА_2 від 30.04.2021 в якій зазначено, що станом на дату звернення стягувача до приватного виконавця з цією заявою, боржником судовий наказ не виконано.
30.04.2021 приватним виконавцем винесена постанова про накладення на боржника штрафу у розмірі 10 200,00 грн.
Перевіркою встановлено, що в Журналі реєстрації вихідної кореспонденції приватного виконавця постанова зареєстрована за вихідним №178 й адресована сторонам виконавчого провадження - до відома, до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для виконання.
Боржнику постанова надіслана рекомендованим листом з присвоєнням кореспонденції трек-номера АТ «Укрпошта» 0222208472235.
Перевіркою відомостей веб-сайту АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua за параметрами пошуку « 0222208472235» встановлено, що зазначене відправлення адресату не вручено та повернуто відправнику.
30.04.2021 приватним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження № 64996802 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надсиланням виконавчого документа до суду, який його видав у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».
Міністерство юстиції України у поданні про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності вказало, що виходячи із положень статей 18, 26, 63 і 75 Закону України «Про виконавче провадження» умовою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання рішення без поважних причин.
При цьому, Міністерство юстиції України зазначило, що матеріали виконавчого провадження не містять інформації, яка підтверджує, що боржник був обізнаний про факт відкриття виконавчого провадження № 64996802. Рекомендована кореспонденція, яка стосувалась здійснення цього виконавчого провадження та була адресована боржнику, повернулась на адресу офісу приватного виконавця, що також підтверджується його поясненнями.
Доказів перевірки виконання боржником рішення приватним виконавцем не надано: в автоматизованій системі виконавчого провадження не міститься, що свідчить про те, така перевірка приватним виконавцем не проводилась.
При цьому, перевіркою Журналу за період з 30.03.2021 по 30.04.2021 встановлено, що від боржника до приватного виконавця документи, які б свідчили про те, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження № 64996802, не надходили.
Враховуючи викладене, Міністерство юстиції України зауважило, що постанови про накладення штрафів від 14.04.2021 та 30.04.2021, винесені приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 64996802 без наявності підстав визначених частиною 2 статті 63 та статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» (невиконання рішення без поважних причин), чим порушено вимоги зазначених положень Закону.
Позивач на підтвердження правомірності своїх дій посилається на статтю 28 Закону, в якій зокрема зазначено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить із такого (норми права застосовуються у редакції на час виникнення спірних відносин).
За нормами статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами часини першої статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII (Закон №1403-VIII) контроль за діяльністю приватного виконавця здійснюється Міністерством юстиції України шляхом проведення планових і позапланових перевірок у порядку, встановленому Міністерством юстиції України.
Як закріплено у частині другій статті 34 Закону №1403-VIII позапланові перевірки проводяться на підставі: 1) заяви приватного виконавця про проведення перевірки; 2) письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця; 3) неподання приватним виконавцем у встановлені строки звітності чи іншої інформації та/або подання недостовірної інформації.
Згідно з частиною четвертою статті 34 Закону №1403-VIII під час проведення позапланових перевірок з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок. Повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається, крім випадків, передбачених цим Законом.
За положеннями частин шостої-сьомої статті 34 Закону №1403-VIII у разі проведення позапланової невиїзної перевірки Міністерство юстиції України надсилає приватному виконавцю письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений у запиті строк, який має бути достатнім для підготовки відповіді та копій документів, але не менше 10 календарних днів, приватний виконавець надає Міністерству юстиції України вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.
У разі виявлення під час здійснення перевірок ознак дисциплінарного проступку приватного виконавця Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.
Приватний виконавець несе за свої рішення, дії чи бездіяльність та завдану третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну чи кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, установлених законом, а також дисциплінарну відповідальність у порядку, встановленому цим Законом (частина перша статті 37 Закону №1403-VIII).
Частинами першою-другою статті 38 Закону №1403-VIII встановлено, що підставою для притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.
Дисциплінарним проступком приватного виконавця є: 1) факт зайняття діяльністю, несумісною з діяльністю приватного виконавця; 2) порушення правил професійної етики приватного виконавця; 3) розголошення професійної таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 4) невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків;5) невиконання статуту Асоціації приватних виконавців України, рішень Ради приватних виконавців України та з`їзду приватних виконавців України.
За приписами частини першої-другої статті 39 Закону №1403-VIII дисциплінарна комісія приватних виконавців утворюється при Міністерстві юстиції України для розгляду питань притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків. Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців затверджується Міністерством юстиції України.
Згідно частини шостої статті 39 Закону №1403-VIII дисциплінарна комісія: 1) розглядає подання Міністерства юстиції України, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; 2) у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Міністерству юстиції України чи Раді приватних виконавців України; 3) приймає рішення на підставі подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.
Рішення Дисциплінарної комісії приймаються на її засіданні, за умови присутності не менше п`яти членів комісії, шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії.
Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, який підписують усі присутні на засіданні члени комісії (частини восьма-дев`ята статті 39 Закону №1403-VIII).
За змістом статті 41 Закону №1403-VIII за вчинення дисциплінарного проступку до приватного виконавця може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: попередження; догана; зупинення діяльності приватного виконавця на строк до шести місяців; припинення діяльності приватного виконавця.
Рішення Дисциплінарної комісії про задоволення відповідного подання Міністерства юстиції України чи Ради приватних виконавців України та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Міністерства юстиції України.
Про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення робиться запис у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.
Наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 №3284/5 затверджено Порядок проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців (Порядок №3284/5).
Цей Порядок визначає механізм здійснення Міністерством юстиції України перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, зокрема стану додержання Конституції України, вимог законів України, указів Президента України та постанов Верховної Ради України, ухвалених відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства юстиції України, доручень Міністра юстиції України, та організації роботи щодо їх виконання, дотримання державними і приватними виконавцями порядку та строків вчинення виконавчих дій, виконання правил діловодства.
За нормами пунктів 2-3 розділу І Порядку №3284/5 організація та проведення перевірок покладаються на структурний підрозділ Міністерства юстиції України, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - структурний підрозділ Міністерства).
Контроль за діяльністю працівників органів державної виконавчої служби здійснюється шляхом проведення комплексних, цільових та контрольних перевірок.
Комплексною перевіркою вважається планова або позапланова перевірка, під час якої перевіряються всі напрями діяльності органу державної виконавчої служби та яка здійснюється в межах проведення Міністерством юстиції України комплексних перевірок територіальних органів юстиції.
У разі проведення Міністерством юстиції України комплексної перевірки діяльності територіального органу юстиції або контрольної перевірки за її результатами структурний підрозділ Міністерства подає до структурного підрозділу Міністерства юстиції України, відповідального за організацію відповідних перевірок, пропозиції щодо складу робочої групи та плану проведення комплексної або контрольної перевірки діяльності органу державної виконавчої служби.
Пунктом 4 розділу І Порядку №3284/5 визначено, що перевірки діяльності приватного виконавця здійснюються шляхом проведення планових і позапланових перевірок.
Позапланова перевірка діяльності приватного виконавця проводиться з підстав, визначених частиною третьою статті 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», та/або у разі надходження від Дисциплінарної комісії приватних виконавців скарги на діяльність приватного виконавця, яка була подана до цієї комісії.
Згідно з пунктом 19 розділу ІІ Порядку №3284/5 позапланові перевірки діяльності приватного виконавця поділяються на виїзні та невиїзні.
Позапланові невиїзні перевірки діяльності приватного виконавця проводяться на підставі заяви приватного виконавця про проведення перевірки, письмових звернень учасників виконавчого провадження щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця чи у разі надходження від Дисциплінарної комісії приватних виконавців скарги на діяльність приватного виконавця, яка була подана до цієї комісії, ухвалення Дисциплінарною комісією приватних виконавців рішення про відхилення подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності та спрямування матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця.
Під час проведення позапланових перевірок діяльності приватного виконавця з`ясовуються лише ті питання, потреба перевірки яких стала підставою для здійснення таких перевірок.
Позапланова перевірка проводиться з додержанням вимог законодавства щодо охорони інформації з обмеженим доступом, недопущення розголошення інформації з обмеженим доступом, що стала відома під час її проведення.
Пунктом 26 розділу ІІІ Порядку №3284/5 передбачено, що позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця проводиться шляхом витребування від приватного виконавця потрібних документів та відомостей у межах предмета перевірки та надання висновку щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства, який викладається в довідці за результатами такої перевірки.
Позапланова невиїзна перевірка проводиться Управлінням контролю або Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, яке визначає керівник структурного підрозділу Міністерства (крім Управління забезпечення примусового виконання рішень, що перебуває в межах виконавчого округу приватного виконавця).
Згідно з пунктом 27 розділу ІІІ Порядку №3284/5 про проведення позапланової невиїзної перевірки приватному виконавцю надсилається письмовий запит. У запиті зазначаються строк для надання вмотивованої відповіді приватним виконавцем щодо предмета перевірки, який не може бути менше десяти календарних днів, перелік копій документів, які потрібно надати для проведення перевірки.
Під час проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця використовуються інформація та копії документів, надані приватним виконавцем, відомості автоматизованої системи виконавчого провадження, інша інформація та документи, які стосуються предмета перевірки.
За нормами пунктів 28-29 розділу ІІІ Порядку №3284/5 позапланова невиїзна перевірка діяльності приватного виконавця має бути проведена не пізніше ніж через тридцять робочих днів із дня надходження до структурного підрозділу Міністерства заяви приватного виконавця про проведення перевірки, звернення (скарги) учасника виконавчого провадження.
За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю (Управління забезпечення примусового виконання рішень) складає довідку, в якій зазначаються: підстави проведення перевірки; факти, викладені у зверненні або у скарзі, на підставі яких проводиться перевірка; обставини, встановлені під час перевірки, із посиланням на джерела отримання інформації; висновок щодо відповідності рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця вимогам законодавства з посиланням на відповідну норму законодавства
Згідно з пунктів 30-31 розділу ІІІ Порядку №3284/5 довідку підписує керівник Управління контролю, а якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, - керівник цього управління.
Якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася Управлінням контролю, довідка складається у двох примірниках, один з яких спрямовується приватному виконавцю не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання.
За результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця Управління контролю готує доповідну записку, яку не пізніше наступного робочого дня з дня підписання довідки спрямовує керівнику структурного підрозділу Міністерства.
Якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася Управлінням забезпечення примусового виконання рішень, довідка складається у трьох примірниках, один з яких не пізніше наступного робочого дня з дня його підписання спрямовується приватному виконавцю, інший - структурному підрозділу Міністерства.
Якщо позапланова невиїзна перевірка проводилася на підставі звернення учасника виконавчого провадження, копія довідки додається до відповіді на це звернення.
Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №3284/5 у разі виявлення під час здійснення планових та позапланових перевірок діяльності приватного виконавця ознак дисциплінарного проступку, визначених пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 38 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», структурний підрозділ Міністерства вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії приватних виконавців про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.
Подання спрямовується до Дисциплінарної комісії приватних виконавців протягом двох місяців із дня виявлення дисциплінарного проступку, але не пізніше ніж за два роки з дня його вчинення.
Пунктом 2 розділу IV Порядку №3284/5 визначено, що у поданні зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, виконавчий округ, у якому приватний виконавець здійснює діяльність, номер посвідчення приватного виконавця; вид перевірки, під час якої виявлено порушення, та підстави її проведення; реквізити довідки, складеної за результатами перевірки; зміст виявлених порушень із посиланням на відповідні норми нормативно-правових актів; наслідки, до яких призвели (або можуть призвести) порушення приватним виконавцем вимог законодавства (за наявності); відомості про застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень (вид дисциплінарного стягнення, реквізити наказу Міністерства юстиції України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення).
Наказом Міністерства юстиції України від 27.11.2017 №3791/5 затверджено Положення про Дисциплінарну комісію приватних виконавців (Положення №3791/5), пунктами 3-4 якого визначено, що основними завданнями Дисциплінарної комісії є: розгляд питань про притягнення приватних виконавців до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарних проступків; прийняття рішень про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.
Дисциплінарна комісія відповідно до покладених на неї завдань: розглядає подання Мін`юсту, Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності; у разі надходження скарг на діяльність приватних виконавців направляє їх на перевірку Мін`юсту чи Раді приватних виконавців України; приймає рішення на підставі подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.
Згідно з пунктами 13-16 Положення №3791/5 засідання Дисциплінарної комісії вважається повноважним у разі присутності на ньому не менше п`яти членів комісії. Засідання Дисциплінарної комісії проводить її голова, а в разі його відсутності - заступник голови Дисциплінарної комісії. Рішення Дисциплінарної комісії приймаються шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. У разі рівного розподілу голосів рішення вважається неприйнятим.
Рішення Дисциплінарної комісії оформлюється протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії протягом десяти робочих днів після засідання Дисциплінарної комісії.
Відповідно до пунктів 18-19 Положення №3791/5 протокол засідання Дисциплінарної комісії має містити перелік присутніх на засіданні осіб та їх електронні адреси, порядок денний, питання, що розглядались на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, прийняте Дисциплінарною комісією рішення.
У разі прийняття Дисциплінарною комісією рішення про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у протоколі засідання Дисциплінарної комісії зазначається вид дисциплінарного стягнення, який застосовано до приватного виконавця.
Члени Дисциплінарної комісії мають право: вивчати матеріали, подані на розгляд Дисциплінарної комісії; заявляти клопотання, висловлювати власну думку з питань, що розглядаються; брати участь у прийнятті рішення шляхом голосування; висловлювати окрему думку.
Згідно з пунктами 25-26 Положення №3791/5 розгляд подання Мін`юсту чи Ради приватних виконавців України про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності на засіданні Дисциплінарної комісії починається із заслуховування доповіді члена Дисциплінарної комісії, який попередньо за дорученням голови Дисциплінарної комісії вивчав таке подання, після чого заслуховуються присутні на засіданні члени Дисциплінарної комісії, приватний виконавець та інші запрошені на засідання особи, а також вивчаються та аналізуються необхідні документи.
Дисциплінарна комісія зобов`язана запросити на засідання приватного виконавця, стосовно якого Мін`юстом внесено подання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, та заслухати його пояснення з питань, що стали підставою для внесення подання.
За результатами розгляду подання про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності Дисциплінарна комісія приймає рішення про: задоволення подання та застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення, передбаченого частиною першою статті 41 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»; відхилення подання та направлення матеріалів для повторної перевірки діяльності приватного виконавця; відхилення подання та відмову в застосуванні до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.
Протокол засідання Дисциплінарної комісії протягом трьох робочих днів з дня його підписання всіма членами Дисциплінарної комісії направляється до Мін`юсту.
За наявності окрема думка викладається членом Дисциплінарної комісії в письмовій формі і додається до протоколу засідання Дисциплінарної комісії, про що зазначається у протоколі.
Витяг із протоколу засідання Дисциплінарної комісії про розгляд подання Мін`юсту про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності протягом трьох робочих днів з дня його підписання всіма членами Дисциплінарної комісії направляється приватному виконавцю, щодо якого розглядалось подання (пункт 28 Положення №3791/5).
Рішення Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення вводиться в дію наказом Мін`юсту. Дата видання наказу Мін`юсту є датою застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення (пункт 29 Положення №3791/5).
За визначенням у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (Закон №1404-VIII ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною першою статті 2 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.
За нормами частини першої статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Частинами першою-другою статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Як закріплено у статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;
За правилами статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
За змістом статті 45 Закону №1404-VIII розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.
Розподіл грошових сум у черговості, зазначеній у частині першій цієї статті, здійснюється в міру їх стягнення.
Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
За приписами статті 32 Закону №1403-VIII приватний виконавець уповноважений зберігати кошти, цінні папери або інші цінності, що вилучаються у боржника за результатами вчинення виконавчих дій, для подальшої їх передачі стягувачу. Приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремі рахунки для: обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; зарахування коштів виконавчого провадження; зарахування винагороди.
Кошти, цінні папери та інші цінності, вилучені або стягнуті приватним виконавцем з боржника за результатами вчинення виконавчих дій, не включаються до складу спадщини у разі смерті приватного виконавця, на них не може бути накладено арешт або звернено стягнення за боргами приватного виконавця.
У разі припинення права на здійснення діяльності приватного виконавця установи банків, у яких відкриті рахунки для зберігання стягнутих з боржника коштів та коштів авансування витрат виконавчого провадження, зобов`язані переказати залишок коштів на таких рахунках на рахунок іншого приватного виконавця або відповідного органу державної виконавчої служби, якому передано виконавчі провадження для продовження вчинення виконавчих дій.
Банк переказує кошти на підставі платіжної вимоги виконавця, якому передано виконавчі провадження для продовження вчинення виконавчих дій.
У відповідності до статті 47 Закону №1404-VIII грошові кошти, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.
За нормами пункту 1 розділу 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), стягнуті з боржника грошові суми підлягають зарахуванню на рахунки для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, у тому числі в іноземній валюті, відкриті Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та державних банках, (в іноземній валюті - в банках), приватними виконавцями - в банках.
За положеннями пункту 2 цього ж розділу операції з грошовими коштами на рахунках, визначених пунктом 1 цього розділу, здійснюються тільки в безготівковій формі. Не допускаються видача та переказ стягнутих виконавцем сум стягувачам без зарахування на депозитний рахунок.
На підставі встановлених у ході судового розгляду обставин і аналізу наведених правових норм, суд приходить до наступних висновків.
Прийняттю рішення про накладення на приватного виконавця дисциплінарного стягнення передує проведення заходів контролю у вигляді, зокрема позапланової перевірки, за результатами якої Міністерство юстиції України вносить вмотивоване подання до Дисциплінарної комісії про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності з урахуванням довідки та пояснень приватного виконавця.
Накладення дисциплінарного стягнення на приватного виконавця здійснюється Дисциплінарною комісією, яка, в свою чергу, при визначенні виду дисциплінарного стягнення враховує обставини вчинення проступку, ступінь вини приватного виконавця, тяжкість вчиненого ним дисциплінарного проступку, наявність наслідків, розмір заподіяної шкоди, а також факти застосування до приватного виконавця дисциплінарних стягнень протягом останнього року.
При цьому, з аналізу частини сьомої статті 34 Закону № 1403-VIII убачається, що для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, підставою для якого є наявність у діях приватного виконавця складу дисциплінарного проступку, Дисциплінарна комісія має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення останнім законодавства, що, в свою чергу, і є мотивом для прийняття рішення про притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.01.2020 у справі №2040/6763/19, від 10.06.2021 у справі № 420/11224/20, від 07.07.2021 у справі №160/10658/20, від 19.05.2022 у справі №160/16943/20, від 21.09.2023 у справі № 160/14109/21.
Тобто, із змісту норм законодавства, які регламентують діяльність Дисциплінарної комісії, остання в кожному конкретному випадку повинна надати належну правову оцінку виявленому порушенню, які наслідки воно за собою потягнуло, на що вплинуло, чи є допущене порушення підставою для дисциплінарної відповідальності.
У випадку, який розглядається, відповідачами надано докази дотримання процедури притягнення приватного виконавця до дисциплінарної відповідальності, проведено відповідну перевірку, складено довідку, отримано письмові пояснення виконавця, оформлено подання, проведено засідання, на якому заслухано позивача. При цьому, доводи позивача про порушення індивідуалізації дисциплінарної відповідальності і неповне дослідження його службової діяльності, а також про немотивованість рішення не знайшли свого підтвердження.
Стосовно констатованого відповідачами порушення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Варто зазначити, що порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений статтею 63 закону. зокрема, відповідно до частини першої цієї статті Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Положеннями частини шостої статті 26 Закону визначено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до частини другої та третьої статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до статті 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника – юридичну особу – 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи із зазначених положень Закону варто зауважити, що умовою для винесення постанови про накладення штрафу є невиконання рішення без поважних причин.
При цьому слід зазначити, що матеріали виконавчого провадження не містять інформації, яка підтверджує, що боржник був обізнаний про факт відкриття виконавчого провадження № 64996802. Рекомендована кореспонденція, яка стосувалась здійснення цього виконавчого провадження та була адресована боржнику, повернулась на адресу офісу приватного виконавця, що також підтверджується його поясненнями.
Доказів перевірки виконання боржником рішення приватним виконавцем не надано та в автоматизованій системі виконавчого провадження не міститься, що свідчить про те, що така перевірка приватним виконавцем не проводилась.
При цьому, перевіркою Журналу за період з 30.03.2021 по 30.04.2021 встановлено, що від боржника до приватного виконавця документи, які б свідчили про те, що йому відомо про відкриття виконавчого провадження № 64996802, не надходили.
Суд зазначає, що позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.08.2021 у справі № 280/2456/19 встановлено, що умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин.
Так, притягуючи боржника до відповідальності за невиконання рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, приватний виконавець зобов`язаний ретельно дослідити всі обставини справи, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Тобто на час прийняття приватним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Враховуючи викладене варто зауважити, що постанови про накладення штрафів від 14.04.2021 та 30.04.2021, винесені приватним виконавцем у виконавчому провадженні №6499682 без наявності підстав визначених частиною другою статті 63 та статтею 75 Закону (невиконання рішення без поважних причин), чим порушено вимоги зазначених положень Закону.
Зазначене також свідчить про порушенням приватним виконавцем вимог пункту 1 частини другої статті 18 Закону, відповідно до якої виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
У свою чергу, Позивач на підтвердження правомірності своїх дій посилається на статтю 28 Закону, в якій зокрема зазначено, що боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
При цьому, Позивачем не враховано вимоги статей 63, 75 Закону щодо перевірки виконання боржником рішення, а також невірно тлумачаться норми статті 28 Закону, що підтверджується висновком Верховного Суду від 24.02.2021 у справі № 756/9582/14-ц, в якому зазначено наступне.
Виходячи з аналізу вказаної статті, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для виконання рішення суду. Відповідно, твердження Позивача, що у приватних виконавців відсутній обов`язок щодо перевірки отримання постанови про відкриття виконавчого провадження боржником не знайшло свого підтвердження.
У свою чергу, Дисциплінарною комісію всебічно розглянуто подання Міністерства юстиції України, встановлені обставини порушення, а також необхідні складові дисциплінарного проступку із подальшим винесенням на голосування питання про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, за результатом якого застосовано найменш суворий вид дисциплінарного стягнення. Наявність окремої думки члена Дисциплінарної комісії також не впливає на правомірність прийнятого рішення.
Суд враховує і доводи відповідачів про те, що застосований вид стягнення направлений на застереження приватного виконавця щодо вчинення на майбутнє від такого виду порушення.
За наведеного, з`ясовані у ході розгляду справи обставини спростовують доводи позивача про відсутність у його діях у спірному випадку складу дисциплінарного проступку. Отже перераховані у позовній заяві твердження є необґрунтованими, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами і відхиляються судом; а порушень законодавства з боку відповідачів судом встановлено не було.
У свою чергу, відповідачем подані належні та достатні докази на підтвердження правомірності оскаржуваних рішень та прийняття їх на підставі, у межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За правилами частини другої цієї ж статті 77 в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За наведеного, суд резюмує відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку із відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні. Керуючись статтями 9, 14, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні позовних вимог – відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Суддя Лиска І.Г.