703/1840/26 
1-кп/703/412/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

10 серпня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження від 25.02.2026 за № 12026250350000145 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ротмістрівка Черкаського району Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 12.05.1998 Смілянським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст.140 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2р, штраф 425 грн;
- 09.04.2004 Олександрійським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст.185, ч. 1 ст.119, ч. 1 ст. 263, 70 КК України до позбавлення волі строком на 8 років. Звільнений з місць позбавлення волі 15.12.2007 року, умовно-достроково невідбутий термін 3 роки 8 місяців 3 дні;
- 18.06.2009 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений з місць позбавлення волі 04.10.2012, умовно-достроково, невідбутий термін 11 місяців 15 днів;
- 11.10.2013 Ямиківським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений з місць позбавлення волі 08.12.2017, умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 4 місяці 26 днів;
- 06.02.2019 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст.71 КК України приєднано невідбутий термін 6 місяців по вироку Ямиківського районного суду Запорізької області і призначено покарання 3 роки 6 місяців. Звільнений 06.05.2022 по відбуттю строку покарання, за що має зняту та не погашену судимість,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 , 25.02.2026, близько 14 год. 00 хв перебуваючи біля річки Тясмин, в мікрорайоні Богдана, що у м. Сміла Черкаської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу незаконно придбав шляхом знахідки корпус гранати РГД-5, запал типу УЗРГМ, які у подальшому переніс та зберігав при собі по вул. Північно-Вокзальна, 7 м. Сміла Черкаської області до 25.02.2026.
В цей же день, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_4 , знаходячись на залізничній станції ім. Т. Шевченка між пішохідними переходами, що по вул. Північно-Вокзальна 7 в м. Сміла, Черкаської області, був зупинений працівниками поліції ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області для перевірки документів відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та на запитання яких про те, чи має при собі якісь заборонені предмети повідомив, що має при собі корпус гранати РГД-5, запал типу УЗРГМ.
25.02.2026 в ході огляду місця події, у період часу з 17 год. 20 хв. по 17 год. 37 хв. ОСОБА_4 видав працівникам поліції корпус гранати РГД-5, запал типу УЗРГМ, що згідно висновку експерта №СЕ-19/124-26/2380 ВТХ від 16.03.2026 являється корпусом ручної бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, що споряджений зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 100-115 гр.; бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованим УЗГРМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42, що в конструктивному поєднанні між собою придатні для здійснення вибуху та являються- боєприпасом, які останній зберігав при собі без мети збуту.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим повністю у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, у вчиненому щиро розкаявся. Надав суду покази, якими повністю підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що перебуваючи біля річки Тясмин у м. Сміла, він побачив в пакеті гранату. Оскільки поряд знаходиться школа, він вирішив перенести цю гранату в інше місце, щоб її не знайшли діти. В цей же день його зупинили працівники поліції, запитали чи є заборонені предмети, він повідомив про наявність у нього гранати та добровільно її видав працівникам поліції. Про вчинене жалкує, щиро розкаюється. Просив суд суворо не карати, запевнив суд, що у повній мірі усвідомив неправомірність своїх дій та жалкує щодо вчиненого. 
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, який раніше судимий, має незняту та непогашену судимість, характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, однак має незадовільний стан здоров`я, хворіє на туберкульоз, про що надав медичні довідки.
Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Як обставину, що обтяжує покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.
Суд не вбачає підстав для застосування при призначенні ОСОБА_4 покарання положень ст.69 КК України.
За таких обставин суд призначає ОСОБА_4 основне покарання у межах санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із цим суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Термін застосованого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 сплив, підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили судом не встановлено.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати на проведення судової судово-вибухотехнічної експертизи № СЕ-19/124-26/2380 від 16.03.2026 в сумі 2674 гривень 20 копійок.
Керуючись ст.100, 124, 349, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.1 ст.263 КК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/124-26/2380 від 16.03.2026 в сумі 2674 гривень 20 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні:
– осколки (уламки) корпусу ручної бойової гранати РГД-5 та рештки бойового підривника УЗГРМ разом із первинним упакуванням, які поміщено до сейф пакету Експертної служби МВС № 5671845, що перебувають у кімнаті речових доказів ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, після набрання вироком законної сили – знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 

Головуючий: ОСОБА_1