Справа № 455/800/26
Провадження № 2/455/627/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

31 серпня 2026 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області у складі: 
головуючого судді Кушніра А.В., 
секретар судового засідання Борковська Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

27.04.2026 представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Луценко Ю.С. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму заборгованості за Кредитним договором №1494-1347 від 07.01.2025 в розмірі 48639,20 гривень, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662,40 гривень.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (надалі за текстом - ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», або «Кредитодавець», або «Позивач») і фізичною особою, якою є – ОСОБА_1 (надалі за текстом - «Відповідач», або «Позичальник», або «Боржник») за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про надання кредиту №1494-1347. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 9800,00 грн.; строк кредитування - 365 днів; базовий період - 14 днів; комісія за видачу кредиту - 15,00 % від суми кредиту; % ставка – 1,00% за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 180 календарних днів з дати укладення Договору; %ставка – 0,75 % за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня дії договору і до закінчення строку дії цього договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту. Стверджує, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК») видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті, що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay на підставі договору № 4010 від 02.12.2019 р. на карту отримувача (Відповідача), чим виконав свої зобов`язання за Договором своєчасно та в повному обсязі. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Вказує, що в подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 18.03.2026 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 48639,20 гривень, а саме: заборгованість за кредитом - 10800,00 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 32713,20 гривень; заборгованість за процентами річних на підставі ст.625 ЦК – 5076,00 гривень; заборгованість по комісії – 50,00 гривень.
З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача вищевказану суму заборгованості за договором та понесені судові витрати зі сплати судового збору.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2026 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В.
Ухвалою судді від 15.05.2026 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.
28.05.2026 від відповідача ОСОБА_1 надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову, покликаючись на таке. Зокрема вказує, що у позовній заяві позивач посилається на те, що ніби відповідачем був укладений договір та були здійснені дії, які нібито свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору, проте ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не була встановлена його воля та чи є у нього повна правоздатність та дієздатність. Зазначає, що Позивач не надав повної інформації для відповідача та суду, а саме розрахункової таблиці заборгованості помісячно "нарахованого боргу". Також зазначає, що у приватній власності у нього нічого немає ні житла ні автомобіля, у нього важка невиліковна хвороба, яку він може лише залікувати, а не вилікувати, через свою хворобу він ніде офіційно не працює, роботодавцям непотрібний. Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області, від 19.08.2024 р. було розірвано шлюб між відповідачем та ОСОБА_2 , від спільного шлюбу народились ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Купівля ліків та лікування відповідача, утримання дітей тримається виключно на його тимчасових підробітках. Також зазначає, що йому невідомо про договір на який посилається Позивач, за яких обставин він укладався та хто від його імені частково його погашав. Відповідач ніколи від себе в банках чи інших установах не брав кредитів, тому дані вимоги до нього є незаконними та необгрунтованими. З твердженнями Позивача відповідач категорично не погоджується, оскільки жодної переписки (письмових повідомлень) з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про кредит та тим більше борг до нього не надходило. З тексту позовної заяви "сума боргу" з 9800,00 грн. виросла до 48639,00 грн. З огляду на наведене, просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.
В судове засідання представник позивача не з`явилася, проте разом із позовною заявою подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. 
Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.01.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 (сторонами у справі), було укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1494-1347, відповідно до умов якого:
п.2.1. Кредитодавець відкриває для Позичальника Кредитну лінію на умовах, визначених цим Договором;
п.2.2. Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом та інші платежі, передбачені цим Договором у порядку, передбаченому цим Договором; 
п.2.4. Мета отримання Кредиту, тобто мета відкриття Кредитної лінії: для задоволення особистих потреб Позичальника;
п.4.1. Загальний розмір Кредиту (сума Кредиту) за цим Договором становить 9800.00 гривень;
п.4.7. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом та комісії за видачу Кредиту (якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту). Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентні ставки за користуванням Кредитом, зазначені у пункті 4.10 Договору, застосовуються у відповідні періоди дії Договору і не можуть бути збільшені Кредитодавцем в односторонньому порядку без письмової згоди Позичальника. Однак, Позичальнику на умовах, вказаних у цьому Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання Позичальником усіх умов відповідної програми лояльності. Тип комісії - одноразова комісія (нараховується одноразово при видачі Кредиту в дату видачі Кредиту, якщо умови цього Договору передбачають сплату комісії за видачу Кредиту);
п.4.10. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною Стандартною процентною ставкою: 1.00% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору. В цей період можливе використання Позичальником права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою та/або Пільговою процентною ставкою. 0.75% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня дії Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту (до тієї із зазначених дат, яка настане раніше);
п.4.11. Комісія за видачу кредиту становить 15.00 % від суми виданого Кредиту (якщо в цьому пункті Договору значення розміру комісії за видачу Кредиту вказано 0% (нуль відсотків), вказане означає, що комісія за видачу Кредиту є відсутньою). Нарахування комісії за видачу кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту;
п.4.13. Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 365 (триста шістдесят п`ять) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) Кредиту 06.01.2026 року;
п.4.16. Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 0.914%.
Крім того, 10.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 (сторонами у справі), було укладено Додаткову угоду до Договору про відкриття кредитної лінії №1494-1347, відповідно до умов якої (п.2.1, 2.2, 2.3 Угоди), кредитодавець зобов`язався надати позичальнику у кредит додаткові грошові кошти в розмірі 1000гривень, 10.01.2025, після надання кредитодавцем позичальнику у кредит додаткових грошових коштів позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю суму грошових коштів в розмірі 10800гривень.
Згідно Розрахунку заборгованості за договором №1494-1347 від 07.01.2025 року, станом на 18.03.2026, загальний розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за вищевказаним договором становить 48639,20 грн., що складається з заборгованості за основним боргом – 10800,00 грн., заборгованості за відсотками – 32713,20 грн., заборгованості по комісії – 50,00 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за ст.625 ЦК України – 5076,00 грн.
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією договору про відкриття кредитної лінії №1494-1347 від 07.01.2025 року з додатками; копією паспорта споживчого кредиту; копією додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії №1494-1347 від 07.01.2025 року; копією Розрахунку заборгованості за договором №1494-1347 від 07.01.2025 року; копією Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa»; копією квитанції платіжної системи LIQPAY №2576972444 від 07.01.2025 року; копією квитанції платіжної системи LIQPAY №2578899605 від 10.01.2025 року; копією довідки про перерахування суми кредиту №1494-1347 від 07.01.2025 року.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані наступними нормами права.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
У відповідності до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В статті 610 ЦК України, зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті зобов`язань по кредиту відповідачем надано не було.
Таким чином, враховуючи вищенаведені положення закону та встановлені судом фактичні обставини справи, з огляду на те, що відповідач ОСОБА_1 в порушення умов кредитного договору належним чином своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, процентів, та інших платежів передбачених кредитним договором, не виконує, внаслідок чого має заборгованість, яка в добровільному порядку відповідачем не погашена, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитом, процентами, та комісією за кредитним договором №1494-1347 від 07.01.2025 року в розмірі 43563,20 гривень (10800+32713,20+50=43563,20) є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами річних на підставі ст.625 ЦК України, у розмірі 5076 гривень, то суд вважає за необхідне в цій частині позовних вимог відмовити, з огляду на таке.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Тобто, приписи цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
При цьому слід зазначити, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено і такий діє по даний час.
Пунктом 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, відповідач підлягає звільненню від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України на підставі п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, про те, що позивачем не надано беззаперечних і достатніх доказів, які б доводили обґрунтування позовних вимог, зокрема те, що відповідач уклав кредитний договір з позивачем, таке укладення не суперечило його волі, та сума заборгованості нарахована позивачем є правомірною, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Частиною 1 статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до положень ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Згідно ч.2 ст.80 ЦПК України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.5 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №334/3056/15, зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
За висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 липня 2018 року у справі 753/7883/15, доводи сторони про необґрунтованість розрахунку кредитної заборгованості є безпідставними, якщо на його спростування сторона не надала власного розрахунку, оскільки спростування доказів позивача є процесуальним обов`язком саме відповідача (а не суду).
На підтвердження заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, зокрема, кредитний договір №1494-1347, який підписаний позичальником ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (номер ідентифікатора – А6397), що засвідчує його волю на укладення вищевказаного кредитного договору, та містить усі необхідні реквізити позичальника. Окрім того, позивачем до позовної заяви додано квитанцію про перерахування суми кредиту та розрахунок заборгованості.
В свою чергу, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт надання йому кредиту в розмірі, визначеному договором, доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем також не надано до суду, вказаний розрахунок не спростований відповідачем із поданням відповідних своїх розрахунків або будь-яким іншим доказом.
Отже, відповідачем не було спростовано факт наявності заборгованості, хоча це є його процесуальним обов`язком, надані позивачем докази про наявність та розмір заборгованості не спростовані відповідачем належними та допустимими доказами. 
Інші доводи відповідача не спростовують вищевказаних встановлених судом обставин справи та висновків суду.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України",№ 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №1494-1347 від 07.01.2025 року в загальному розмірі 43563,20 гривень.
Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 2384,55 гривень (2662,40х43563,20/48639,20=2384,55).
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 264, 274, 265, 268, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598) заборгованість за Кредитним договором №1494-1347 від 07.01.2025 у розмірі 43563 (сорок три тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 20 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598) понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2384 (дві тисячі триста вісімдесят чотири) гривні 55 копійок.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», місцезнаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 407, код ЄДРПОУ: 38548598;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 02 вересня 2026 року.

Суддя А.В.Кушнір