ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року | м. Полтава | Справа № 440/14075/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., за участю: секретаря судового засідання – Китайгородської І.О., 
представника позивача (адвоката) – не з`явився,
представника відповідача - Гуляєва Ю.А.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБРАТРЕЙД» до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
Стислий зміст позовних вимог.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІБРАТРЕЙД" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, а саме просить:
- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням ДПС у Полтавській області від 08.04.2025:
- №0042890701, яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшена суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 610 683,00грн. та за штраф ними санкціями у розмірі 375 652,75грн., а всього на суму 1 986 335,75грн.;
- №0043050701, яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшена суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 269 584, 00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 67 396,00грн., а всього на суму 336 980,00 грн.;
- №0043060701, за яким перевіркою ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» встановлено завищення р. 21 декларації з податку на додану вартість «Сума від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступних звітних періодів» у сумі 327619,00 грн., у тому числі за вересень 2024 у сумі 327619,00 грн., внаслідок ненарахування податкових зобов`язань на вартість металопрокату, що використовувався у господарській діяльності підприємства;
- №00043070701, яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) застосовано штрафні санкції у розмірі 21415,01, що полягало у не виписці та не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ, що підлягала самостійному нарахуванню на вартість металопрокату, що не використовувався в господарській діяльності підприємства на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 2 986 014,00 грн. у т.ч. за 2018 р. у сумі 20300,10 грн., за 2019 р. у сумі 130 099,20 грн., за 2020 р. у сумі 242 743,68 грн. і 2021 р. у сумі 699 450,04 грн., за 2022р. у сумі 665 455,49 грн., за 2023 р. у сумі 652 394,64 грн., за 9 місяців 2024 р. у сумі 575 571,04 грн., отримано платником податку засоба ми поштового зв`язку 17.04.2025 р.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на неправомірність спірних податкових повідомлень-рішень про визначення грошових зобов`язань із податку на додану вартість (далі – ПДВ) та податку на прибуток прийнятих за результатами документальної планової виїзної перевірки позивача. 
Позивач стверджував, що у повній мірі дотримані вимоги чинного законодавства, тоді як висновки контролюючого органу ґрунтуються на помилковому розумінні норм матеріального права.
Дослідження акту перевірки про наявність завищення суми витрат та заниження фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток), визначеного у фінансовій звітності, не відображення різниць в обліку із операціями із нерезидентами, а також заниження суми податкових зобов`язань із ПДВ щодо не використання в господарській діяльності залишків металопродукції та відсутності факту їх списання, і відсутності реєстрації податкових накладних за самостійно визначеними податковими зобов`язаннями із ПДВ є помилковими та не відповідають вимогам чинного законодавства.
Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій додаткова акцентував свою позицію, з урахуванням доводів відзиву контролюючого органу.
Позивачем також надані додаткові пояснення із окремих питань, в яких викладені доводи щодо обґрунтованості позовних вимог та письмова промова у судових дебатів за відсутності представника позивача під час судового розгляду справи.
Позивачем також наданий висновок судово-економічної експертизи здійснений на замовлення позивача, як позасудове експертне дослідження.

Стислий зміст заперечень відповідача.
У наданому відзиві до суду на позовну заяву з додатками представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на висновки, наведені в акті документальної планової виїзної перевірки. Відповідач зазначив, що висновки акту перевірки є обґрунтованими а оспорювані податкові повідомлення-рішення, є правомірними, оскільки в акті перевірки у повній мірі встановлені порушення бухгалтерського обліку та відображення результатів обліку у фінансовій звітності, незастосування різниць, визначених Податковим кодексом України (далі – ПК України) під час операцій із нерезидентом, на підставі яких визначені занижені позивачем суми грошових зобов`язань із податку на прибуток. Також відповідач зазначив про заниження позивачем грошових зобов`язань із ПДВ та відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН), за порушення пп. «г» п. 198.5 ст. 198 ПК України, використання товарів у діяльності, які не є господарською, оскільки позивачем не надана калькуляція виробництва готових товарів, норм втрат металопродукції та списання її залишків.
Відповідач неодноразово надав додаткові пояснення із окремих питань на виконання вимог суду щодо розрахунку грошових зобов`язань у висновках акту перевірки та в оскаржуваних рішеннях, в яких аргументував свою позицію щодо правомірності висновків акту перевірки у цій справі.

Заяви, клопотання учасників справи.
Представником позивача подані неодноразово заяви та клопотання про відкладення судових засідань, як у підготовчому провадженні, так і під час розгляду справи по суті, а також проведення судового засідання за відсутності представника позивача.
Позивач подав процесуальні заяви та клопотання про долучення доказів, клопотання про проведення судово-економічної експертизи, про долучення висновку позасудового експертного дослідження у цій справі із економічних питань та повернення до стадії підготовчого провадження.
Також позивачем подане клопотання про надання доказів.
Відповідачем подані клопотання про долучення доказів та заявлене клопотання про виклик свідків – інспекторів, які проводили перевірку позивача.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року позовна заява залишена без руху.
Ухвалою суду від 04.11.2025 продовжений строк для усунення недоліків позовної заяви до закінчення десятиденного строку з дня отримання цієї ухвали шляхом подання позовної заяви у належній якості із додатками через електронний кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами відповідно до ч. 6 ст. 18 КАС України, з доказами надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду адміністративна справа прийнята до провадження, призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Витребувані докази від відповідача. Призначене підготовче судове засідання в приміщенні Полтавського окружного адміністративного суду за адресою: 36039, м. Полтава, вул. Пушкарівська, 9/26, витребувані докази від відповідача.
Під час відкриття провадження у справі, суд дійшов висновку про дотримання строку звернення до суду, оскільки первинно позов поданий до суду 14.10.2025, а спірні податкові повідомлення-рішення направлені контролюючим органом 16.04.2025, таким чином позивач первинно звернувся до суду в межах шестимісячного строку визначеного ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а повернення первинного позову судом у іншому складі суду не є процесуальною підставою, яка підтверджує пропуск звернення до суду.
Ухвалою суду від 05.02.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про призначення судової економічної експертизи.
Протокольною ухвалою суду за результатом судового засідання 05.03.2026 задоволене усне клопотання відповідача про допит свідків та закрите підготовче провадження. 21.05.2026 судом допитаний свідок у судовому засіданні.
04.06.2026 суд відмовив у клопотанні позивача про повернення до стадії підготовчого провадження, суд долучив висновок судово-економічної експертизи за результатом позасудового експертного дослідження до матеріалів справи, продовжений допит свідка у судовому засіданні та здійснений допит наступного свідка. 10.06.2026 продовжений допит свідка. 24.06.2026 продовжений допит свідка.
08.07.2026 завершена стадія судового розгляду з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд призначив судові дебати.
19.08.2026 завершена стадія судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення рішення по суті.
Позивачем подані наступні заяви у справі: 14.10.25 - позивачем подана позовна заява із додатками; 31.10.25 – позивачем подана заява про поновлення процесуального строку; 07.11.25 – позивачем подана заява про усунення недоліків; 03.12.25 – позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 11.12.25 – позивачем подана відповідь на відзив; 24.12.25 – позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 22.01.25 – позивачем подане клопотання про призначення судово-економічної експертизи у справі; 29.01.26 – позивачем подана заява про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі; 04.02.26 - позивачем подана заява про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі; 19.02.26 – позивачем подана заява про вступ у справу як представника; 19.02.26 – позивачем подане клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи; 05.03.26 – позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 05.03.26 – позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 18.03.26 – позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 07.04.26 - позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 16.04.26 - позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 29.04.26 - подане клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого засідання; 14.05.26 – подане клопотання про відкладення розгляд справи; 21.05.26 - клопотання про відкладення розгляд справи; 04.06.26 –клопотання про повернення до стадії розгляду справи у підготовче провадження та долучення висновку експерта до матеріалів справи; 10.06.26 – подана заява про проведення засідання у відсутність особи, яка бере участь у справі; 11.06.26 – позивачем подане клопотання про долучення документів до матеріалів справи; 24.06.26 – позивачем подане клопотання про відкладення розгляду справи; 08.07.26 – позивачем подані додаткові пояснення; 19.08.26 – позивачем подана заяву (письмова промова у судових дебатах).
Відповідачем подані наступні заяви: 01.12.25 – відзив на позовну заяву із додатками; 14.01.26, 15.01.26, 13.02.26, 20.02.26, 10.06.26 – відповідачем подані додаткові пояснення із окремих питань.
У цій справі призначені та проведенні підготовчі судові засідання та судові засідання по суті розгляду спору, в яких оголошувалась перерва та відкладався розгляд із різних процесуальних та безпекових підстав під час воєнного стану (оголошення повітряної тривоги), у тому числі за клопотанням представника позивача.
Суд зазначає, що представник позивача у жодне підготовче та судове засідання із розгляду справи по суті не з`явився, подавши неодноразово клопотання та заяви із процесуальних питань за різних обставин неможливості прийняти участь у розгляді справи в судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що позивачу забезпечена судом повна процесуальна можливість взяти участь у справі безпосередньо у судових засіданнях, забезпечивши представництво інтересів відповідним представником.
Фіксування судових засідань здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 77, п. 81.1 ст. 81, п. 82.1 ст. 82, пп. 69.35-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2025 рік проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Лібратрейд» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного законодавства, законодавства з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншого законодавства за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, перевірка проводилась з 17.02.2025 по 28.02.2025, термін проведення перевірки продовжувався з 03.03.2025 на 5 робочих днів згідно з наказом від 25.02.2025 №719-п.
За результатами перевірки складений акт від 14.03.2025 № 3336/16-31-07-01 02/42392707 (далі – акт перевірки, а.с. 10-21, том 4), згідно висновків якого встановлено наступні порушення законодавства:
пп. 134.1.1. п.134.1 ст. 134, пп. 140.5.5-1, п.140.5 ст.140 ПК України, п. 7, п. ПСБО 15, ПСБО 16 Наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2013р. № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», ст. 1, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-ХІV, із змінами та доповненнями, внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток у сумі 1610683 грн. у т.ч. за 2019 рік у сумі 13888 грн., за 2021 рік у сумі 108072 грн., за 2022 рік у сумі 633012 грн., за 2023 рік у сумі 162847 грн., за 9 місяців 2024 у сумі 692864 грн.
п. 198.5 ст. 198 ПК України, встановлено заниження податку на додану вартість у сумі 269 584 грн., у т.ч. за грудень 2018 у сумі 4060 грн., вересень 2021 у сумі 44553 грн., червень 2022 у сумі 45 755 грн., грудень 2022 у сумі 158 231 грн., квітень 2023 у сумі 16985 грн.
п. 198.5 ст.198 ПК України, встановлено завищення р. 21 декларації з податку на додану вартість «Сума від`ємного значення що включається до складу податкового кредиту наступних звітних періодів» у сумі 327619 грн., у т.ч за вересень 2024 у сумі 327619 грн.
п. 201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України, не виписані та не зареєстровані в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 2986014 грн. у т.ч. за 2018 у сумі 20300,1 грн., за 2019 у сумі 130 099,20 грн., за 2020 у сумі 242 743,68 грн., за 2021 рік у сумі 699 450,04 грн., за 2022 у сумі 665 455,49 грн., за 2023 у сумі 652 394,64 грн., за 9 місяців 2024 у сумі 575 571,04 грн.
До матеріалів справи долучені заперечення від 31.03.2025 № 31-03/2025/42392707 ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» на висновки акту перевірки № 3336/16-31-07-01-02/42392707 від 14.03.2025 (а.с. 40-58 том 1), на підтвердження яких долучений конверт простого поштового відправлення.
У переліку додатків до заперечень позивача на висновки акту перевірки відсутній детальний перелік документів, які долучені до таких заперечень: «належним чином посвідчені копії – Бухгалтерські довідки; Договори оренди приміщень; Договори на придбання матеріалу з ТОВ «Олександрійські лазерні технології» (код за ЄДРПОУ 40603301) за № 27-ОЛТ від 31.10.2018р., ТОВ «АВ Метал Груп» (код за ЄДРПОУ 36441934) за № 3154/р від 02.11.2018р. та №Кр396/148 від 03.04.2019р., ТОВ «МД Істейт» (код за ЄДРПОУ 32040840) за № 478/ОД/КР/19 від 19.08.2019р., № 673/ОД/КР/21 від 16.08.2021 р. та 818/ОД/КР/23 від 28.08.2023р., ТОВ «МЕТАЛ холдінг ТРЕЙД» за № 01/10/23 від 07.06.2023р., ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» за №№ П-1136084/12/19, П-1136089/01/20 від 16.12.2019р., ФОП ОСОБА_1 за №16/03-2022 від 16.03.2022р., ФОЙ ХОМИЧ О.Й. за № 01/07/22 від 01.07.2022р., та надання послуг з транспортування виготовленої продукції з ТОВ «КМ ЛОГІСТИК» за Договором № 05/10/2020 від 08.10.2020р., ФОП « ОСОБА_2 за Договором № 19/10/2020 від 19.10.2020р., ПП «ТРАНС-Авто-Д» від 28.07.2021р.; банківські виписки з постачальниками; Договір з ФОП ОСОБА_3 з Актами наданих послуг та банківськими виписками; Контракт № 181017/1 від 17.10.2018р.; CMR за період 2019, 3 квартали 2024 року; фото залишків металу, що зберігаються на промисловій базі ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД».
Суд не встановив із наданих позивачем доказів, що платник податків подав заперечення до контролюючого органу на висновки акту перевірки.
Відповідач у судових засіданнях заперечив щодо обставини надходження до Головного управління ДПС у Полтавській області заперечень позивача на висновки акту перевірки.
Судовим розглядом не встановлене, що позивач звернувся до відповідача із запереченнями на висновки акту перевірки, конверт поштового відправлення не підтверджує направлення та доставлення поштовим зв`язком заперечень платника податку, оскільки відомості про рух простого поштового відправлення встановити неможливо.
Позивач не подав заперечення до контролюючого органу рекомендованим поштовим відправленням або через електронний кабінет платника податку, або через електронну пошту із накладенням електронного цифрового підпису позивача.
На підставі висновків акту перевірки, Головним управлінням ДПС у Полтавській області від 08.04.2025 прийняті податкові повідомлення-рішення (а.с. 71-73, 95-99 том 1, а.с. 27-34 том 4):
№00042890701 форми «Р», яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 1 610 683,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 375 652,75грн., а всього на суму 1 986 335,75грн.;
№ 00043050701 форми «Р», яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 269 584,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 67 396,00грн., а всього на суму 336 980,00грн.;
№ 00043060701 форми «В4», за яким перевіркою ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» встановлено завищення р. 21 декларації з податку на додану вартість «Сума від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступних звітних періодів» у сумі 327 619,00грн., у тому числі за вересень 2024 року у сумі 327619,00грн., внаслідок ненарахування податкових зобов`язань на вартість металопрокату, що використовувався у господарській діяльності підприємства;
№ 00043070701 форми «ПС», яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) застосовано штрафні санкції у розмірі 21415,01 грн., що полягало у не виписці та не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ, що підлягала самостійному нарахуванню на вартість металопрокату, що не використовувався в господарській діяльності підприємства на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 2 986 014,00грн. у т.ч. за 2018р. у сумі 20300,10грн., за 2019р. у сумі 130099,20грн., за 2020р. у сумі 242 743,68 грн., за 2021р. у сумі 699 450,04грн., за 2022р. у сумі 665 455,49 грн., за 2023р. у сумі 652 394,64 грн.. за 9 місяців 2024р. у сумі 575 571,04 грн., 
отримані платником податку засобами поштового зв`язку 17.04.2025.
Детальні розрахунки грошових зобов`язань на підставі висновків акту перевірки та оспорюваних податкових повідомлень-рішень надані відповідачем на вимогу суду у додаткових поясненнях від 09.06.2026 (а.с. 113-115 том 5, ЕС ЄСІТС).
Одночасно із початком перевірки, відповідачем вручене повідомлення позивачу «Про проведення перевірки» №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025, в якому містились дві основні вимоги:
пункт 1 - провести на підприємстві інвентаризацію необоротних матеріальних активів, малоцінних і швидкозношувальних предметів, сировини, матеріальних цінностей, основних засобів на початок перевірки;
надати всі документи, що пов`язані із проведенням перевірки (пункти 2-4): «Підготувати та надати перевіряючим необхідні документи податкового та бухгалтерського обліку за перевіряемий період…, накази на проведення інвентаризації та протоколи за її результатами».
Суду не надані докази того, що позивач виконав пункті 1 вимоги відповідача №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025 щодо проведення інвентаризації необоротних матеріальних активів, малоцінних і швидкозношувальних предметів, сировини, матеріальних цінностей, основних засобів на початок перевірки. Сторони таких доказів суду не надали.
Таким чином, судом не встановлена обставина виконання позивачем податкового обов`язку щодо вимоги контролюючого органу під час перевірки стосовно проведення інвентаризації необоротних матеріальних активів, малоцінних і швидкозношувальних предметів, сировини, матеріальних цінностей, основних засобів на початок перевірки.
На с. 3 акту перевірки у пункті 2.9 зазначена інформація щодо проведених інвентаризацій основних фондів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів до проведення перевірки, які самостійно проведені платником податків за періоди 2019-2023 років. Інформація про виконання позивачем вимоги контролюючого органу про проведення інвентаризації станом на початок перевірки відсутня. Інформація про надання позивачем під час перевірки інвентаризації станом на 30.09.2024 та на 31.12.2024 відсутня.
Під час проведення перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» надані запити контролюючим органом №04/3/02-25 від 04.03.2025, №24/2/02-25 від 24.02.2025, №24/1/02-25 від 24.02.2025 «Про надання пояснень та документів для перевірки». 
Відповіді не надані позивачем до завершення строку проведення перевірки.
Контролюючим органом продовжений строк проведення перевірки.
Позивачу під час перевірки вручені запити наступного змісту: 
запит № 24/1/02-25 від 24.02.2025:
«На підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України (для документів) та у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» податковий номер 42392707 просимо Вас надати документальні підтвердження та пояснення з наступного питання: В ході перевірки встановлено реалізацію ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» контейнерів металевих нерезиденту С.Т.М. v.o.f. Нідерланди. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 липня 2017 р. № 480 С.Т.М. v.o.f. віднесено до переліку організаційно-правових форм нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. У зв`язку з вищезазначеним на підтвердження сплати податку на прибуток (корпоративного податку) С.Т.М. v.o.f. просимо Вас надати документ ( довідку) видану фінансовим ( податковим) органом Нідерландів про сплату зазначеного податку за період взаємовідносин між ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» та С.Т.М. v.o.f. Документ повинен бути легалізований та перекладений відповідно до законодавства України.»;
запит № 24/2/02-25 від 24.02.2025:
«На підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України (для документів) та у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» податковий номер 42392707 просимо Вас надати документальні підтвердження та пояснення з наступного питання: В ході перевірки встановлено отримання послуг оренди автомобіля ГАЗ 33021 від ФОН ОСОБА_4 по договору №210401/3 від 01.04.2021. На підтвердження отримання вищезазначених послуг просимо Вас надати до перевірки подорожні листи та ТТН, що підтверджують використання даного автомобіля.»;
запит від 04.03.2025 № 04/3/02-25:
«На підставі підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20, пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України (для документів) та у зв`язку з проведенням документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» податковий номер 42392707 просимо Вас надати документальні підтвердження та пояснення з наступного питання: 1. При порівняння даних бухгалтерського обліку по рахунках 36, 701 та даних звіту про фінансові результати встановлено заниження ТОВ «ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» значення рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» у сумі 128 866,03 грн., у т.ч. ІІ. Перевіркою даних бухгалтерського обліку по бухгалтерським рахункам 92, 93, 94 встановлено заниження ТОВ «ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» значення рядка 2180 форми про фінансові результати «Інші операційні витрати» у сумі 1 583 853,03 грн., у т.ч. за 3 кв. 2024 у сумі 1 583 853,03 грн. Просимо Вас надати пояснення та документальні підтвердження стосовно даних розбіжностей.»;
відповіді на зазначені вище запити не надана.
Позивачу наданий запит від 05.03.2025:
«У періоді що підлягає перевірці ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» для виробництва вантажних платформ, металевих контейнерів, форм для лиття бетону, які реалізовувались виключно на експорт, використовувало металевий прокат (металеві листи, швелер, кутик, круг, арматура, балка, профільна груба, тощо). Готові вироби отримувались як наслідок технологічних операцій із порізки, згинання та зварювання металопрокату відповідного асортименту. За даними бухгалтерського обліку, а саме рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», мім них декларацій ГОВ «ЛІБРА ТРЕЙД» за період що підлягає перевірці реалізовано 5 096 шт. готових виробів загальною вагою 3264961 кг. В ході перевірки проведено аналіз списання металопрокату для виробництва платформ та контейнерів згідно вимог-накладних та узагальнених бухгалтерських відомостей рахунка 23 «Виробництво». За даними обліку встановлено, що на виробництво готової продукції використано 3.378173 кг. металопрокату. Перевіркою встановлена різниця у розмірі 113212 кг. між вагою списаного у виробництво метал) га пі. стані первинних бухгалтерських документів та вагою безпосередньо готових виробів, що реалізовувались на експорт
Згідно даних обліку ГОВ «ЛІБРАТРЕЙД» відходи у вигляді лому, браку, вторсировини не утворювались, їх залишки та реалізація стороннім організаціям відсутні. Також до перевірки не надано розроблені норми в гра і матеріалів що утворюються при виробництві готової продукції. Таким чином, с підстави вважати що нестача металопрокату в кількості 113212 є наслідком його негосподарського використання. Загальна вартість металопрокату розрахована за закупівельними цінами складає 2 986 014,19 грн. Відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті І 89 цього Кодексу, га скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаю! вся для їх використання або починають використовуватися: г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). 
Також відповідно п.44.1 ст.44 ПК України встановлено, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані весні облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.»
На цей запит надана відповідь від 06.03.2025 №060325/002 позивачем: 
«У відповідь на Ваш запит про надання документів (копій документів) щодо різниці між вагою списаного у виробництво металу та вагою безпосередньо готових виробів, що реалізувались на експорт ТОВ «Лібратрейд» надає копії оборотно-сальдових відомостей за період з 14.08.2018 р. по 30.09.2024р. Всі копії вірні згідно з оригіналами.», - та надані копії оборотно-сальдових відомостей.
Позивач не оскаржував отримані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку, а оскаржені до суду.
Позивач не надав докази того, що контролюючому органу вручені документи після завершення перевірки, а також позивач не надав докази направлення та вручення відповідачу заперечень на висновки акту перевірки із документами, які не надані під час перевірки.
Таким чином, судовим розглядом встановлені обставини, що позивач не надав відповіді на запити №04/3/2-25 від 04.03.2025, №04/3/2-25 від 04.03.2025, №210401/3 від 01.04.2021, №24/1/02-25 від 24.02.2025 «Про надання пояснень та документів для перевірки» під час проведення перевірки, на запит від 05.03.2025 надав часткову інформацію листом від 06.03.2025 №060325/002 копії оборотно-сальдових відомостей за період за період з 14.08.2018 по 30.09.2024; не надав інвентаризацію за 2024 рік станом на 30.09.2024 на виконання вимог пунктів 2-4 контролюючого органу у повідомленні-листі «Про проведення перевірки» №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025, та не виконав вимогу у пункті 1 у повідомленні-листі «Про проведення перевірки» №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025 про проведення інвентаризації станом на початок перевірки, докази вручення та надання таких документів контролюючому органу матеріали справи не містять.
Щодо визначення позивачу грошових зобов`язань із податку на прибуток.
Щодо заниження показників доходу та фінансового результату до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку (заниження доходів та завищення витрат).
Відповідно до пункту акту перевірки 3.1.1.1 Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку пункту 3.1.1 Податок на прибуток (сторінка 6-11 акту перевірки), то перевіркою повноти визначення задекларованих ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» показників у рядку 01 Декларацій «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 встановлено їх заниження у сумі 128866 грн., у т.ч. за 2019 рік у сумі 77 157 грн. за 3 квартали 2024 у сумі 51 709 грн. внаслідок заниження рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)». Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки показників рядку 01 декларації (й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку платника податків» за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, наведено в додатку №7 до акта перевірки. 2) Перевірка задекларованих у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» показників за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, у загальній сумі 2 739 827 грн. Перевіркою повноти декларування показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 встановлено його заниження у сумі 2313119 грн. у т. ч., за 2019 у сумі 77157 гри., за 2021 у сумі 600400 грн., за 9 місяців 2024 у сумі 1635562 грн.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за 2019 здекларовано дані рядка звіту про фінансові результати 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» у сумі 10 827 800,0 грн. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» до складу рядка 2000 за 2019 рік віднесло доходи по бухгалтерському рахунку 701 «Дохід від реалізації готової продукції», згідно записів у бухгалтерському обліку: ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за 2019 рік здійснено бухгалтерське проведення Дт 704 Кт 79 у сумі 10904957,17 грн. Розбіжність між даними рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку складає - 77 157,17 грн. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» до складу рядка 200 за 3 кв. 2024 року віднесло доходи по бухгалтерському рахунку 701 «Дохід від реалізації готової продукції». Згідно записів у бухгалтерському обліку, ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» 3 кв. 2024 року здійснено бухгалтерське проведення Дт 701 Кт 79 у сумі 48357008,86 грн. Розбіжність між даними рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку складає - 51708,85 грн.
На порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 7, п. ПСБО 15, Наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2013 № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», в результаті чого занижений по рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» Звіту про фінансові результати, всього на 128866,02 грн., у т. ч. по періодах: 2019 рік - 77 157,17 грн., за 3 кв. 2024 у сумі 51708,85 грн.
Позивачу надавався запит із даного питання №04/3/2-25 від 04.03.2025, відповідь не надана контролюючому органу під час проведення перевірки.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за 9 місяців 2024 здекларовано дані рядка звіту про фінансові результати 2180 «Інші операційні витрати» у сумі 8 546 000,00 грн. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» до складу рядка 2180 за 9 місяців 2024 року віднесло витрати по бухгалтерським рахункам 92, 93, 94, згідно записів у бухгалтерському обліку: показники по рахунку 92 «Адміністративні витрати» за 9 місяців 2024 складають - 241134,95 грн., показники по рахунку 93 «Витрати на збут» за місяців 2024 складають - 6111117,22 грн., показники по рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності» за місяців 2024 складають - 609894,8грн. Сума по цих рахунках за дев`ять місяців 2024 становить 6 962 146,97 грн. Розбіжність між даними рядка 2180 «Інші операційні витрати» звіту про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку складає - 1 583 853,03 грн.
На порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 3 ПСБО 16, Наказу Міністерства фінансів України від 28.03.2013 № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», в результаті чого завищено по рядку 2180 «Інші операційні витрати» Звіту про фінансові результати, всього на 1 583 853,03 грн., у т. ч. по періодах: 9 місяців 2024 року - 1 583 853,03 грн.
Позивачу надавався запит із даного питання №04/3/2-25 від 04.03.2025, відповідь не надана контролюючому органу під час проведення перевірки.
Під час перевірки встановлені господарські операції між ТОВ «ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» та ФОП  ОСОБА_5 (п.н. 3279210692) із оренди автомобіля ГАЗ 33021 – 1995 р.в. Між ТОВ «ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» (орендар) та ФОП  ОСОБА_5 (орендодавець) укладений договір оренди транспортного засобу №210401/3 від 01.04.2021. Згідно із умовами оренди транспортного засобу №210401/3 від 01.04.2021, орендар (позивач) зобов`язаний здійснювати за власний рахунок заправлення автомобіля паливо-мастильними матеріалами (далі – ПММ) у період використання автомобіля. До перевірки надані акти виконаних робіт на загальну суму 600 400,00 грн.
У бухгалтерському обліку зазначені операції відображено проводками: Дт 631 Кт 311 відображено розрахунки за договором оренди, Дт 91 Кт 631 віднесено вартість оренди до загальновиробничих витрат, Дт 23 Кт 91 віднесено вартість оренди на виробництво продукції, Кт 23 Дт 901 перенесено витрати до складу собівартості реалізованої продукції.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» під час використання орендованого автомобіля, відповідно до договору 210401/3 від 01.04.2021 не складені документи, що підтверджують факт його роботи - подорожні листи роботи вантажного автомобіля та інші документи, що підтверджують факт списання ПММ під час використання цього транспортного засобу в господарській діяльності товариства. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» не надані документи під час перевірки, що підтверджують використання у діяльності цього орендованого транспортного засобу, окрім актів виконаних робіт.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» порушені пп.134.1.1. п. 134.1 ст.134 ПК України, ст. 1, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.99р. №996-ХІV, п.п. 1.4 п.1, п. 3 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»; п.5, п.6, п.7 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.99 №318, п. 3.1, п.З. 12 наказу Мінфіну від 28.03.2013 в результаті чого завищено рядок 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг» Звіту про фінансові результати, на загальну суму 600400 грн. у. т.ч. за 2021 у сумі 600400 грн.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» наданий письмовий запит від 24.02.2025 № 24/02-25 про надання документів та пояснень стосовно підтвердження використання орендованого автомобіля та списання ПММ, відповідь на запит не надана під час проведення перевірки.
Зведені дані щодо відображених платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки показників Звіту про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід, форма № 2) платника податків за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, наведені в додатку 8 до акта перевірки.
Щодо задекларованих різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України.
Дане порушення відображене у підпункті 3 та підпункті ІІ пункту акту перевірки 3.1.1.1 Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку пункту 3.1.1 Податок на прибуток (с. 11-13).
За період з 14.08.2018 по 30.09.2024, ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» задекларовано різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України, у сумі 0 грн. Дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (додаток РІ до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, наведені в додатку 9 до акта перевірки. У структурі різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України згідно з поданими ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» податковими деклараціями, основний вплив мали такі показники додатка РІ до рядка 03 декларації:
- різниці, на які збільшується фінансовий результат за період з 14.08.2018 по 30.09.2024: «Сума нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (пункт 138.1 статті 138 розділу III )» на суму 363 719,00 грн., що складає 100,0%;
- різниці, на які зменшується фінансовий результат: «Сума розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 статті 138 розділу III Податкового кодексу України (пункт 138.2 статті 138 розділу III Податкового кодексу України) на суму 363 719,00 грн., що складає 100,0 %;
Рядок. 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» - 41752193,26 грн.; Рядок 2160 «Інші доходи» - 430 438,31 грн.;
Відповідно до даних фінансової та бухгалтерської звітності за 2022 рік встановлене, що обсяг доходів ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» становить: загальний річний дохід становить: 42 182 631,5 7 грн. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за 2022 рік не здійснювало визначення об`єкту оподаткування шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України.
Унаслідок допущеного порушення платником самостійно не визначене до збільшення значення рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (додаток РІ) за 2022 рік на суму 3516735 грн. (не нараховано 30 % обсягу поставки ТМЦ нерезиденту C.T.M. v.o.f. за 2022-2024 роки).
Згідно даних обліку по бухгалтерському рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями» ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» здійснило поставку контейнерів металевих C.T.M. v.o.f., що зареєстрований у Нідерланди, та включений до Переліку організаційно-правових форм нерезидентів, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 4 липня 2017 р. № 480, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи.
Загальна вартість поставленої продукції до нерезидента C.T.M. v.o.f., становить 22117078,69 грн. у т.ч. за 2022 у сумі 11722449,56 грн., за 2023 у сумі 3015679,14 грн., за 3 квартали 2024 у сумі 7378949,99 грн., що в бухгалтерському обліку відображено наступною кореспонденцією рахунків.
Згідно даних рядка 3.1.7 додатку Р1 «Різниці» до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за 2023 рік, та за 3 квартали 2024 року ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» не задекларовано збільшення фінансового результату до оподаткування на суму 30 відсотків вартості товарів, у т. ч. необоротних активів, робіт і послуг, реалізованих на користь (пп. 140.5.5-1 ПК України): нерезидентів, зареєстрованих у державах (на територіях), які входять до Переліку № 480.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» в результаті порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 розділу ІІІ ПК України занижене значення рядка 03 Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -) у розмірі 6635124 гри. у т.ч. за 2022 у сумі 3516735 грн., за 2023 у сумі 904 704 грн., за 3 квартали 2024 у сумі 2213685 грн.
З метою опитування посадових осіб підприємства та отримання копій відповідних документів піж час проведення перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» вручений запит №24/1/02-25 від 24.02.2025 щодо надання документів та пояснень відносно операцій з С.Т.М. v.o.f., відповідь під час перевірки позивачем не надана.
Зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у процесі проведення перевірки сум різниць, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (додаток РІ до рядка 03 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств) за період з 14.08.2018 по 30.09.2023 наведено в додатку 9 до акту перевірки.
Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, встановлено його заниження у сумі 1610683 грн. у т.ч. за 2019 рік у сумі 13888 гри., за 2021 рік у сумі 108072 грн., за 2022 рік у сумі 633012 грн., за 2023 рік у сумі 162847грн., за 9 місяців 2024 у сумі 692864 грн. Зведені дані щодо задекларованих та встановлених у ході проведення перевірки сум податку на прибуток платника податків за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, наведено в додатку 7 до акта перевірки (сторінка 13 акту перевірки пункт акту перевірки 3.1.1.2 Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток).
Судом допитаний свідок, інспектор, який проводив перевірку із даного питання, який пояснив, що платник податку не надав відповіді на запити із поясненнями під час перевірки, які могли спростувати дані дослідження та твердження акту перевірки. Інспектор під час проведення перевірки використав первинні фінансово-господарські документи, показники податкової та фінансової звітності і дані бухгалтерського обліку, які надані безпосередньо платником податку під час перевірки.
Щодо визначення позивачу грошових зобов`язань із податку на додану вартість.
Дане порушення дослідження відповідачем в акту перевірки у підпункті 2, І пункту 3.1.2.1. Податкові зобов`язання 3.1.2 Податок на додану вартість (сторінка 13-17 акту перевірки).
Перевіркою відображених у рядку 4.1 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за основною ставкою» за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 у загальній сумі ПДВ 0 грн. встановлено, що підприємство не нараховувало «компенсуючого» ПДВ.
Проведеною перевіркою відображеного показника період з 14.08.2018 по 30.09.2024 у загальній сумі 0 грн. на підставі таких документів: головних книг, оборотів по рахунках 311 «Розрахункові рахунки», 361 «Розрахунки з постачальниками, 70 «Дохід від реалізації», 791 «Фінансовий результат від основної діяльності», 643 «Податкові зобов`язаня», видаткових накладних, актів виконаних робіт, податкових накладних, даних декларацій з податку на додану вартість встановлено заниження задекларованого суб`єктом господарювання показників у рядку 4.1. «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за основною ставкою» на загальну суму- 597203 грн., в т.ч. за грудень 2018 - 4060 грн., грудень 2019 - 26020 грн., грудень 2020 - 48549 грн., грудень 2021 - 139890 грн., грудень 2022 - 133091 грн., грудень 2023 - 130479 грн., вересень 2024 - 115114 грн. внаслідок порушення податкового законодавства.
Значення рядку 4 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за основною ставкою, ставкою 14% та ставкою 7%» за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 становить 0,00 грн.
Проведеною перевіркою відображеного показника період з 14.08.2018 по 30.09.2024 на підставі таких документів: головної книги, даних рахунків 201 «Сировина і матеріали», 23 «Виробництво», 26 «Готова продукція», встановлено заниження задекларованого суб`єктом господарювання показників у рядку 4. «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 ПКУ за основною ставкою, ставкою 7 % та ставкою 14%» на загальну суму 597202,85 грн., в т.ч. за грудень 2018 -4060,02 грн., грудень 2019 - 26 019,84 грн., грудень 2020 - 48 548,74 грн., грудень 2021-139 890,01 грн., грудень 2022 - 133 091,10 грн., грудень 2023 - 130 478,93 грн., вересень 2024 - 115 114,21 грн. внаслідок такого порушення.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» для виробництва вантажних платформ, металевих контейнерів, форм для лиття бетону, які реалізовувались на експорт, використовувало металевий прокат (металеві листи, швелер, кутик, круг, арматура, балка, профільна труба, тощо). Готові вироби отримувались як наслідок технологічних операцій із порізки, згинання та зварювання металопрокату відповідного асортименту. Облік придбаного металопрокату у вартісному на натуральному виразі в розрізі номенклатури ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» веде на бухгалтерському рахунку 201 «Сировина й матеріали». Передача у виробництво матеріалу та одночасно його списання відбувається на підставі первинного документа вимоги-накладної, що відображається бухгалтерським записом: Д-т 23 «Виробництво» - К-т « 201 «Сировина й матеріали». Оприбуткування готової продукції відбувається на бухгалтерському рахунку 26 «Готова продукція» у розрізі моделей вантажних платформ, металевих контейнерів, форм для лиття бетону та їх вартості.
У таблиці на сторінці 15 акту перевірки визначені дані бухгалтерського обліку по рахунку 362 «Розрахунки з іноземними покупцями», митних декларацій із реалізації готової продукції, експортні операції ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД».
Під час проведення перевірки відповідачем здійснений аналіз списання металопрокату для виробництва вантажних платформ, металевих контейнерів, форм для лиття бетону згідно вимог-накладних та узагальнених бухгалтерських відомостей рахунка 23 «Виробництво». За даними обліку встановлено, що на виробництво готової продукції використано 337873 кг., відображені показники у таблиці на сторінці 16 акту перевірки.
Відповідачем здійснений аналіз даних оборотно-сальдових відомостей рахунків 23 «Виробництво» та 26 «Готова продукція» (надані позивачем листом від 06.03.2025 №060325/002 копії оборотно-сальдових відомостей за період з 14.08.2018 по 30.09.2024) встановлене, що сальдо даних рахунків на кінець кожного року дорівнює нулю, що означає що у товариства відсутнє незавершене виробництво та залишки нереалізованої готової продукції на кінець кожного року. Таким чином, списані у виробництво матеріали використані у повному обсязі, напівфабрикати відсутні, а готова продукція реалізована покупцям. Перевіркою встановлена різниця між вагою списаного у виробництво металу на підставі первинних бухгалтерських документів та вагою безпосередньо готових виробів, що реалізовувались покупцям на експорт. Інформація щодо встановлених розбіжностей у розрізі років наведена в таблиці на сторінці 16 акту перевірки.
Різниця у вазі між використаним металопрокатом та вагою готових виробів складає 113 212 кг. За даними перевірки встановлено, що при виробництві ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» не утворюються залишки у вигляді відходів (лом, брак, вторинна сировина), що підтверджується відсутністю їх обліку, накопичених залишків та/або реалізацією стороннім організаціям. Норми витрат матеріалів на кожен вид продукції при її виготовленні товариством не затверджені та в ході перевірки не надані. За відсутності документально підтверджених технологічних відходів, розрахунку нормативних втрат, що утворюються при виробництві кожного виду продукції, ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» у періоді, що підлягає перевірці використано у негосподарській діяльності 113 212 кг металопрокату на загальну суму 2986014,19 грн. в т.ч., що відображене у таблиці на сторінці 16 акту перевірки.
ТОВ «ЛІБРАТРЕИД» в результаті порушення п. 198.5 ст.198 ПК України занижені податкові зобов`язання з податку на додану вартість на суму 597202,85 грн., в т.ч. за грудень 2018 - 4060,02 грн., грудень 2019 - 26 019,84 грн., грудень 2020 - 48 548,74 грн., грудень 2021-139 890,01 грн., грудень 2022 - 133 091,10 грн., грудень 2023 - 130 478,93 грн., вересень 2024 - 115 114,21 грн.
Під час проведення планової документальної перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕИД» наданий письмовий запит від 05.03.2025. Позивачем надана відповідь від 06.03.2025 №060325/002 з копіями документів на 72 арк. (копії оборотно-сальдових відомостей за період з 14.08.2018 по 30.09.2024), інші документи, які спростовують висновки перевірки, товариством не надані. Під час перевірки первинні та інші документи необхідні для правильності визначення податкового зобов`язання декларації із податку на додану вартість за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 надавались під час перевірки.
Судовим розглядом встановлена обставина, що позивач не надав під час перевірки дані інвентаризації станом на 30.09.2024 та на вимогу контролюючого органу не здійснив інвентаризацію станом на початок перевірки.
Під час перевірки контролюючому органу позивачем не надані норми витрат металопродукції на виготовлення готової продукції, технологічні карти чи калькуляція витрат.
Під час допиту, інспектор, який досліджував дане порушення пояснив, що ним самостійно із копій оборотно-сальдових відомостей за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 та даних бухгалтерського обліку виокремлювалась вага списаної металопродукції за відніманням ваги готової металопродукції, вартість різниці ваги металопродукції визначалась на підставі первинних документів щодо придбаної позивачем відповідної металопродукції у звітний період, в якому визначені податкові зобов`язання. Свідок пояснив, що оскільки позивач не надав норми витрат металопродукції, технологічні карти та калькуляцію витрат, контролюючий орган самостійно здійснив визначення втрат продукції в обліку, які не відображені на залишках та не списані позивачем, як втрати. Унаслідок відсутності документально підтверджених технологічних відходів, розрахунку нормативних втрат, що утворюються при виробництві кожного виду готової продукції ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» у періоді, що підлягає перевірці, відповідачем самостійно встановлене використання у негосподарській діяльності 113212 кг металопрокату на загальну суму 2986014,19 грн. Детальне визначення податкових зобов`язань за цим порушенням визначене у додатку 12 акту перевірки. 
Дане порушення вплинуло також на показники від`ємного значення із податку на додану вартість та відсутності виконання обов`язку щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач у позовній заяві зазначає, що при калькулюванні собівартості виробів з металу на рахунку 231 "Виробництво продукції та послуг" із собівартості виробів вираховувалася вартість металу, що утворилась в процесі виробництва продукції, за справедливою вартістю, яка дорівнює вартості реалізації. Цей металобрухт за вартістю реалізації та кількістю оприбутковується на спеціальних рахунках: Дт 2091 "Металобрухт" і в подальшому при його реалізації буде відображено в бухгалтерському обліку товариства. Позивач у свою чергу обліковував металобрухт, який утворюється у процесі виробництва продукції за первісною вартістю придбаної сировини (металу), а у подальшому, за наслідками реалізації, буде визначати їх вартість за методом ціни продажу, що узгоджується з приписами Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси". Витрати, пов`язані із металобрухтом, не відносилися підприємством до складу валових витрат за відповідні періоди, про що свідчить аналіз рахунку 209 (інші матеріали). Наявність фактичного обсягу зберігання металобрухту на підприємстві, окрім іншого, підтверджується фото зі складських приміщень Позивача.
Судовим розглядом встановлена обставина, що відповідач по даному епізоду порушення не встановлював завищення витрат позивачем, а встановив відсутність використання втрат металопродукції у господарській діяльності, оскільки позивач не здійснив інвентаризацію металопродукції станом на початок перевірки, як і не надав інвентаризацію станом на 30.09.2024, а також під час перевірки не надав жодних пояснень та їх документального підтвердження щодо калькуляції витрат, нормативних втрат чи технологічних карт виробництва та готової продукції.
Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період 01.01.2018 по 31.03.2024 встановлено його заниження всього у сумі 269 584 грн., у т.ч. за грудень 2018 у сумі 4060 грн., вересень 2021 у сумі 44553 грн., за червень 2022 у сумі 45 755 грн., за грудень 2022 у сумі 158 231 грн., за квітень 2023 у сумі 16985 грн. Також встановлене завищення р. 21 декларації з податку на додану вартість «Сума від`ємного значення що включається до складу податкового кредиту наступних звітних періодів» у сумі 327619 грн., у т.ч за вересень 2024 у сумі 327619 грн. Зведені дані щодо задекларованих платником податків та встановлених у ході проведення перевірки сум податкових зобов`язань, податкового кредиту, податку на додану вартість за період з 14.08.2018 по 30.09.2024 наведено в додатку 12 до акта перевірки (сторінка 19 акту перевірки, пункт акту перевірки 3.1.2.3 Висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню).
У пункті акту перевірки 3.1.2.4. Інформація щодо встановлених порушень реєстрації (відсутності реєстрації) податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних та/або щодо виявлення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних визначене наступне порушення (сторінка 20 акту перевірки), що ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» не виписало та не зареєструвало податкові накладні на суму ПДВ, що підлягала самостійному нарахуванню по операціям, що не використані в господарській діяльності на загальну суму обсягу постачання 2986014 грн. (детально порушення описане в п.3.1.2.1. акта перевірки).
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» порушені п.201.1, 201.7, 201.10 ст. 201 ПК України, не виписані та не зареєстровані в установлений термін в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 2986014 грн. у т.ч. за 2018 у сумі 20300,1 грн., за 2019 у сумі 130 099,20 грн., за 2020 у сумі 242 743,68 грн., за 2021 рік у сумі 699 450,04 грн., за 2022 у сумі 665 455,49 грн., за 2023 у сумі 652 394,64 грн.. за 9 місяців 2024 у сумі 575 571,04 грн.
Щодо проведеного позасудового експертного дослідження із економічних питань на замовлення позивача у порядку статті 104 КАС України.
Позивачем надана суду копія заяви на проведення судової економічної експертизи №19-02/2026 від 19.02.2026 судовому експерту Буколовій В.В. до клопотання про відкладення підготовчого засідання у справі від 04.03.2026.
У заяві на проведення судової економічної експертизи № 19-02/2026 від 19.02.2026 поставлені наступні питання на вирішення судово-економічної експертизи:
« 1. Чи підтверджується документально висновок Акту, складеного 14.03.2025р. ТУ ДПС у Полтавській області № 3336/16-31-07-01-02/42392707 документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібратрейд» (податковий номер 42392707), про встановлені порушення за звітний період з 14.08.2018р. по 30.09.2024р., Товариством з обмеженою відповідальністю «Лібратрейд» вимог пп. 3 9.1.1, пп. 39.1.2, пп. 39.1.3 п. 39, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.5.1 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено податок на прибуток у сумі 1 610 683 гривень, у т.ч. за 2019 рік у сумі 13 888 гривень, за 2021 рік у сумі 108 072 гривень, за 2022 рік у сумі 633 012 гривень, за 2023 рік у сумі 162 847 гривень, за 9 місяців 2024 року у сумі 692 864 гривень, і чи відповідають господарські операції ТОВ «Лібратрейд» з С.Т.М. v.o.f. (Нідерланди) за вартісними критеріями і підлягають перевірці податковим органом на відповідність принципу «витягнутої руки»?
2. Чи підтверджується документально висновок Акту, складеного 14.03.2025р. ТУ ДПС у Полтавській області № 3336/16-31-07-01-02/42392707 документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Лібратрейд» (податковий номер 42392707), про встановлені порушення заниження задекларованого суб`єктом господарювання показників у рядку 4 «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199ПКУ за основною ставкою, ставкою 7% та ставкою 14%» на загальну суму 597 202,85 гривень, в т.ч. за грудень 2018 - 4 060,02 гривень, грудень 2019-26 019,84 гривень, грудень 2020 - 48 548,74 гривень, грудень 2021 - 139 890,01 гривень, грудень 2022 - 133 091,10 гривень, грудень 2023 - 130 478,93 гривень, вересень 2024 - 115 114,21 гривень, що полягало у встановленні посадовими особами під час перевірки різниці між вагою списаного у виробництво металу на підставі первинних бухгалтерських документів та вагою безпосередньо готових виробів, що реалізовувались покупцям на експорт у розмірі 113 212.00 кг металопрокату на загальну суму 2 986014,19 гривень, і як наслідок застосування штрафних санкцій у розмірі 21 415,01 гривень, що полягало у не виписці та не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ?». 
У цій заяві зазначений перелік додатків, який наданий судовому експерту:
«Додатки: належним чином посвідчені копії – документи бухгалтерського обліку за період з 14.08.2018р. по 30.09.2024р., що були предметом перевірки за Актом № 3336/16-31-07-01-02/42392707 від 14.03.2025р. (у 2-х томах).»
Відповідно до наданого висновку судового експерта Буколової Вікторії Вікторівни від 21.05.2026 №2.1 за результатами проведення судової економічної експертизи по заяві від 04.03.2026 №19-02/2026 зазначено:
«Висновок складено для подання до Полтавського окружного адміністративного суду. 
05 березня 2026 року до судового експерта Буколової Вікторії Вікторівни від директора ТОВ «Лібратрейд» (ЄДРПОУ 42392707) Фукс Юрія Миколайовича надійшла заява № 19-02/2026 від 04.03.2026 про призначення судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи № 440/14075/25 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.04.2025р. за №№ 00043060701, 00043050701, 00043070701, 00042890701.
Разом із заявою до судового експерта поштою надійшли 3 томи належним чином посвідчених копій документів бухгалтерського обліку за період з 14.08.2018 по 30.09.2024, що були предметом перевірки за Актом № 3336/16-31-07-01-02/42392707 від 14.03.2025.
Матеріали, що надійшли до судового експерта, відповідають переліку, наведеному у заяві про призначення експертизи.»
У той же час, суду не надана заява № 19-02/2026 від 04.03.2026 про призначення судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи № 440/14075/25, додатки зазначені у заявах позивача про призначення судової економічної експертизи № 19-02/2026 від 04.03.2026 та № 19-02/2026 від 19.02.2026 відрізняються переліком додатків: 2 томи та 3 томи.
Також жодна із заяв позивача про призначення судової економічної експертизи за матеріалами адміністративної справи № 440/14075/25 не містить детального переліку документів, які передані судовому експерту для проведення судово-економічної експертизи, що не дозволяє суду встановити обставину, що експертом здійснене експертне дослідження на підставі саме тих документів, які надані позивачем під час проведення перевірки контролюючому органу, або тих документів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до наданого висновку судового експерта Буколової Вікторії Вікторівни від 21.05.2026 №2.1 (с. 4 висновку), зазначений перелік документів, які використані під час проведення дослідження, серед яких: наказ ТОВ «Лібратрейд» № 27/12/2024 від 27.12.2024 «Про проведення інвентаризації»; інвентаризаційний опис № 209 на 30 грудня 2024 року.
У той же час, ні акт перевірки, ні матеріали справи не містять даного доказу та доказів його надання контролюючому органу під час проведення перевірки.
Відповідно до наданого позивачем детального переліку додатків до позовної заяви (опису додатків наданого на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху) у заяві від 07.11.2025, відсутні зазначені докази, тобто суду такі докази надані також не були позивачем.
До заяви про усунення недоліків позову від 07.11.2025 щодо детального опису наданих доказів суду разом із позовом, позивачем надана нова редакція позову, в якій зазначений перелік додатків:
«Додаток: платіжна інструкція про сплату судового збору у розмірі 30280,00грн.; належним чином посвідчені копії - Витяг з ЄДРПОУ на ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД»; Протокол № 1 від 13.08.2018р.; Наказ № 1 від 15.08.2018р.; Акт перевірки № 3336/16-31-07-01-02/42392707 від 14.03.2025р.; Заперечення на Акт перевірки за вих. № 31-03/2025/42392707 з фото копією конверта в якому направлено; Бухгалтерські довідки; податкові повідомлення-рішення прийняті Головним управлінням ДПС у Полтавській області з розрахунками від 08.04.2025р. № № 00042890701, 00043050701, 0043060701, 00043070701; Договора оренди приміщень; Акти виконаних робіт/наданих послуг за 2023 рік; Договори на придбання матеріалу з ТОВ «Олександрійські лазерні технології» (код за ЄДРПОУ 40603301) за № 27-ОЛТ від 31.10.2018р., ТОВ «АВ Метал Груп» (код за ЄДРПОУ 36441934) за № 3154/р від 02.11.2018р. та №Кр396/148 від 03.04.2019р., ТОВ «МД Істейт» (код за ЄДРПОУ 32040840) за № 478/ОД/КР/19 від 19.08.2019р., № 673/ОД/КР/21 від 16.08.2021р. та 818/ОД/КР/23 від 28.08.2023р., ТОВ «МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД» за № 01/10/23 від 07.06.2023р., ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ» за №№ П- 1136084/12/19, П-1136089/01/20 від 16.12.2019р., ФОП ОСОБА_1 за №16/03-2022 від 16.03.2022р., ФОП ОСОБА_6 за № 01/07/22 від 01.07.2022р., та надання послуг з транспортування виготовленої продукції з ТОВ «КМ ЛОГІСТИК» за Договором № 05/10/2020 від 08.10.2020р., ФОП « ОСОБА_2 за Договором № 19/10/2020 від 19.10.2020р., ПП «ТРАНС-Авто-Д» від 28.07.2021р.; банківські виписки з постачальниками; Договір з ФОП ОСОБА_3 з Актами наданих послуг та банківськими виписками; видаткові накладні на придбання матеріалів за період 2018-2020 та 2023-2024 роки; Контракт № 181017/1 від 17.10.2018р.; CMR за період 2019, 3 квартали 2024 року; фото залишків металу, що зберігаються на промисловій базі ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД»; позовна заява з додатками для Відповідача.»
Аналогічно до відповіді на відзиві від 11.12.2025, додаткових пояснень від 08.07.2026 позивачем не надані суду відповідний доказ щодо наказу ТОВ «Лібратрейд» № 27/12/2024 від 27.12.2024 «Про проведення інвентаризації»; інвентаризаційний опис № 209 на 30 грудня 2024 року, та інвентаризації станом на 30.09.2024 та станом на початок перевірки.
З урахуванням викладеного, суд констатує, що під час розгляду справи суд позбавлений можливості встановити, що судово-економічна експертиза здійснена у формі позасудового експертного дослідження із економічних питань у цій справі на замовлення позивача проведена на підставі доказів, які надані контролюючому органу під час проведення перевірки, або на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи.
Суд зазначає, що судовим експертом фактично надані відповіді на правові питання, а не на питання дослідження показників бухгалтерського обліку та їх відображення у фінансовій звітності позивача, а висновки судового експерта здійснені без врахування чинного законодавства щодо ненадання документів платником податків під час проведення перевірки на запит контролюючого органу, та не виконання вимоги контролюючого органу щодо проведення інвентаризації станом на початок проведення перевірки, які за своїм змістом є спірним питаннями правова у цій справі щодо бухгалтерського та податкового обліку товариства.
Додатково суд звертає увагу, що відповідь судового експерта у висновку експертизи на питання 1 стосуються питання підтвердження доходів отриманих платником податку від нерезидента C.T.M. v.o.f., зареєстрованого у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України, тобто питань трансфертного ціноутворення, до яких застосовуються вимоги надання документації із трансфертного ціноутворення, складеної відповідно до статті 39 ПК України, незалежно від того чи така операція є контрольованою, що має значення саме щодо змісту цього порушення встановленого в акті перевірки.
Дане питання має суто правове значення виконання вимог законодавства у звітному періоді, яке підтверджується під час перевірки шляхом надання контролюючому органу відповідної документації про підтвердження цін в операціях, які не є контрольованими, за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України, до яких застосовуються вимоги надання документації із трансфертного ціноутворення, але без подання звіту про контрольовані операції.
Відповідно до пп.140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 розділу ІІІ ПК України, вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких доходів підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту, станом на момент проведення перевірки і надання відповідної документації контролюючому органу.
Позивачем під час перевірки не надана документація із трансфертного ціноутворення (сукупність документів або єдиний документ, складений у довільній формі), яка відповідає вимогам підпункту 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 ПК України, але без подання звіту про контрольовані операції.
Судовим експортом також до висновку акту перевірки не долучена документація із трансфертного ціноутворення (сукупність документів або єдиний документ, складений у довільній формі), яка відповідає вимогам підпункту 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 ПК України, але без подання звіту про контрольовані операції.
Щодо процедурних підстав та обставин оскарження податкового повідомлення-рішення.
Обставини процедурних порушень відсутні у змісті позовної заяви. 
Із наданих суду доказів сторонами, судом не встановлені обставини чи факти порушення контролюючим органом порядку проведення перевірки чи інші істотні процедурні порушення щодо розгляду заперечень, прийняття податкових повідомлень-рішень, вимоги та рішення, що є достатніми для скасування цих оспорюваних рішень в суді із процедурних підстав, тобто такими, що несуть “кумулятивний ефект” (самостійна автономна підстава), який впливає на протиправність оспорюваних рішень та є підставою для їх скасування.
Докази протиправного проведення документальної планової виїзної перевірки позивача суду не надані, у змісті позовної заяви відсутні доводи щодо неправомірності проведення планової перевірки та включення позивача до плану-графіку проведення планових перевірок на відповідний рік.
Судом не встановлені очевидні обставини порушення контролюючим органом процедури контрольного заходу, для офіційного з`ясування обставин справи та необхідності виходу за межі підстав позову, відповідно до принципу “суд знає закон”.
Також підстави та обставини позову не містять доводів і судом не встановлені обставини на підставі доказів у справі, що відповідач під час проведення контрольного заходу вийшов за межі предмета чи періоду перевірки, або визначення позивачу грошових зобов`язань поза межами строків давності, з урахуванням зупинення строків (визначених у статті 102 ПК України) на час карантину та воєнного стану по 30.06.2023, 31.07.2023.
Сторони не заперечують щодо визначення позивачу грошових зобов`язань із арифметичних та методологічних підстав розрахунків в акті перевірки, оспорюваних рішеннях.
Єдиними доводами позивача щодо порушення порядку проведення перевірки є відсутність розгляду заперечень платника податку та не відображення в акті перевірки всіх документів, які надані платником податку, що є порушенням статті 86 ПК України, Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого На казом Міністерства фінансів України 20.08.2015 №727, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/2774.
Судовим розглядом не встановлені обставини отримання контролюючим органом заперечень платника податку на висновки акту перевірки, оскільки в якості доказу позивачем надана копія конверту звичайного поштового відправлення, відповідач заперечив щодо цієї обставини, та пояснив під час судового розгляду, що контролюючий орган не отримував заперечення позивача, а конверт не підтверджує докази вручення поштового відправлення відповідачу.
З огляду на викладене, судом не встановлена обставина подання позивачем заперечення на висновки акту перевірки.
Судовим розглядом не встановлені обставини відсутності дослідження в акті перевірки документів, які надані позивачем, оскільки позовна заява та інші заяви по суті спору позивача не містять чіткого опису документів, які не досліджені контролюючим органом під час перевірки, як і докази їх надання платником податків під час проведення перевірки на запити контролюючого органу.
Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся з цією позовною заявою до суду.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Статтею 14 ПК України визначене наступне:
14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;
14.1.265. штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності;
14.1.173. узагальнююча податкова консультація - оприлюднення позиції центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що склалася за результатами узагальнення індивідуальних податкових консультацій, наданих контролюючими органами платникам податків, та/або у разі виявлення обставин, що свідчать про неоднозначність окремих норм такого законодавства;
14.1.181. податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу;
14.1.36. господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
За правилами пункту 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
На підтвердження правомірності формування даних податкового обліку платник податку повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, які і є підставою для формування даних податкового та бухгалтерського обліку.
Відповідно до пункту 44.3 статті 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів та інформації, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством строків, але не менше:
44.3.1. 2555 днів - для документів та інформації, необхідних для здійснення податкового контролю, відповідно до статей 39 і 39-2, пункту 141.4 статті 141 цього Кодексу;
44.3.2. 1825 днів - для первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, що складаються особами, визначеними пунктом 133.1 статті 133, підпунктом 133.2.2 пункту 133.2 та пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, а також юридичними особами, які обрали спрощену систему оподаткування, за винятком документів, до яких застосовується більш тривалий строк зберігання згідно з підпунктом 44.3.1 цього пункту;
44.3.3. 1095 днів - для інших документів, на які не поширюються вимоги підпунктів 44.3.1 та 44.3.2 цього пункту;
44.3.4. 1095 днів - для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, включаючи дозвільні документи.
Строки зберігання документів та інформації, визначені цим пунктом, розраховуються з дня подання податкової звітності чи іншої звітності, передбаченої цим Кодексом, для складення якої використовуються зазначені документи та/або інформація, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного строку подання такої звітності, а для документів, пов`язаних з виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, - з дня здійснення відповідної господарської операції (для відповідних дозвільних документів - з дня завершення строку їх дії).
Передбачені цим пунктом строки зберігання документів та інформації продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.
У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (пункт 44.6 статті 44 ПК України).
У разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення за результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків (пункт 44.7 статті 44 ПК України).
Пунктом 52.6 статті 52 ПК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, проводить періодичне узагальнення індивідуальних податкових консультацій, а також аналізує обставини, що свідчать про неоднозначність окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, шляхом надання узагальнюючих податкових консультацій, які затверджуються наказом цього органу.
Узагальнюючі податкові консультації підлягають оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, протягом п`яти календарних днів з дня їх надання.
Відповідно до статті 85 ПК України встановлені правила щодо надання платниками податків документів:
85.1. Забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.
85.2. Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
85.4. При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
85.6. У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
85.7. Отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.
85.8. Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Відповідно до п. 86.1 ст. 86 ПК України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Матеріали перевірки - це:
акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною;
заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду);
пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків, відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.
Відповідно до п. 86.7 ст. 86 ПК України, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки:
86.7.1. Акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу. Склад комісії та порядок її роботи затверджуються наказом керівника контролюючого органу.
Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
86.7.2. У разі отримання від платника податків у визначеному цим пунктом порядку заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень контролюючий орган зобов`язаний повідомити платника податків про дату, час та місце/спосіб розгляду матеріалів перевірки, у тому числі в режимі відеоконференції. Таке повідомлення надсилається платнику податків протягом двох робочих днів з дня отримання від нього заперечень та/або додаткових документів і пояснень, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Інформація (повідомлення) про розгляд контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, матеріалів перевірки в режимі відеоконференції надсилається платнику податків в електронному вигляді в електронний кабінет.
86.7.3. Платник податків має право брати участь у розгляді матеріалів перевірки особисто або через свого представника, у тому числі в режимі відеоконференції, про що зазначає у поданих запереченнях. Безпосередньо під час розгляду матеріалів перевірки платник податків має право надавати письмові (крім випадків розгляду матеріалів перевірки у режимі відеоконференції) та/або усні пояснення з приводу предмета розгляду.
Відсутність платника податку або його представника, повідомленого в передбаченому цією статтею порядку про час і місце розгляду матеріалів перевірки, не є перешкодою для розгляду матеріалів перевірки.
86.7.4. Під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень:
встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини);
досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності;
досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;
визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.
При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.
У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.
Відповідно до п. 102.5 ст. 102 ПК України, заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених ПКУ, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем виникнення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Пунктом 120-1.2 пункту 120-1 статті 120-1 ПК України визначене, що відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу), що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної, або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття відповідного рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування.
Відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.
У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, протягом 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, штрафні санкції, передбачені абзацом другим цього пункту та пунктом 120-1.1 цієї статті, не застосовуються.
У разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Пунктом 123.1 статті 123 ПК України встановлено, що вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Пунктом 123.2 статті 123 ПК України (у редакції із 01.01.2021) визначено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 (крім діянь, передбачених пунктом 123.2-1) цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.
Згідно пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України платник податку, для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період не перевищує 40 мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років, у кожному з яких виконується зазначений критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік такої безперервної сукупності років. У подальші роки такої сукупності років коригування фінансового результату також не застосовуються, крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу. Якщо у платника податку, який прийняв рішення про незастосування коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4, підпунктом 140.5.16 пункту 140.5, пунктом 140.6 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, за останній річний звітний період перевищує 40 мільйонів гривень, такий платник податку визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на всі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.
Згідно з пп. 140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 ПК України, фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), реалізованих на користь:
нерезидентів, зареєстрованих у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу;
нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до переліку організаційно-правових форм, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави (території) реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави (території), в якій вони зареєстровані як юридичні особи.
Фінансовий результат до оподаткування збільшується на всю суму вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), реалізованих на користь у нерезидентів, визначених абзацами другим та третім цього підпункту, якщо такі операції не мають ділової мети. Обов`язок доведення обставин, передбачених цим абзацом, покладається на контролюючий орган із застосуванням відповідних положень статті 39 цього Кодексу. При цьому інші коригування, передбачені цим підпунктом, не застосовуються, а сума цього коригування щодо такої операції зменшується на суму коригування, передбаченого абзацом першим цього підпункту, якщо платник податку самостійно вже застосував це коригування щодо такої операції.
Вимоги цього підпункту не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких доходів підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, але без подання звіту.
При цьому, якщо ціна реалізації товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг є нижчою за ціну, визначену відповідно до принципу "витягнутої руки", встановленого статтею 39 цього Кодексу, коригування фінансового результату до оподаткування здійснюється на розмір різниці між вартістю, визначеною виходячи з рівня ціни, визначеної за принципом "витягнутої руки", та вартістю реалізації.
У випадку незастосування вимог цього підпункту на підставі абзацу п`ятого цього підпункту, якщо контролюючий орган не враховує (не визнає) таку операцію за результатами аналізу відповідно до статті 39 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування збільшується у порядку, передбаченому абзацом першим підпункту 140.5.2-1 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу. При цьому інші коригування, передбачені цим підпунктом, не застосовуються, а сума цього коригування щодо такої операції зменшується на суму коригування, передбаченого абзацом шостим цього підпункту, якщо платник податку самостійно вже застосував це коригування щодо такої операції.
Норми цього підпункту застосовуються за результатами податкового (звітного) року.
Пунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 ПК України визначене, що документація з трансфертного ціноутворення (сукупність документів або єдиний документ, складений у довільній формі) повинна містити таку інформацію:
а) дані про особу (осіб), яка є стороною контрольованої операції, та про пов`язаних осіб платника податків (у звітному періоді, в якому здійснювалася контрольована операція, та на момент подання документації), а саме:
контрагента (контрагентів) контрольованої операції;
фізичних осіб, які є кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) платника податків (за наявності);
осіб, які безпосередньо (опосередковано) володіють корпоративними правами платника податків у розмірі 25 і більше відсотків;
осіб, корпоративними правами яких у розмірі 25 і більше відсотків безпосередньо (опосередковано) володіє платник податків.
Дані повинні бути такими, що дають змогу ідентифікувати таких пов`язаних осіб (включаючи найменування держав (територій), податковими резидентами яких є такі особи, код особи, встановлений у державі (країні) їх реєстрації) та розкривати інформацію щодо критеріїв визнання таких осіб пов`язаними;
б) загальний опис діяльності групи компаній (включаючи материнську компанію та її дочірні підприємства), у тому числі організаційну структуру такої групи, опис господарської діяльності цієї групи, політику трансфертного ціноутворення, інформацію про осіб, яким платник податків надає місцеві управлінські звіти (назва держави, на території якої такі особи утримують свої головні офіси);
в) опис структури управління платника податків, схема його організаційної структури із зазначенням загальної кількості працюючих осіб та в розрізі окремих підрозділів платника податків станом на дату операції або на кінець звітного періоду;
г) опис діяльності та стратегії ділової активності, що провадиться платником податків, зокрема, економічні умови діяльності, аналіз відповідних ринків товарів (робіт, послуг), на яких проводить свою діяльність платник податків, основні конкуренти;
ґ) відомості про участь платника податків у реструктуризації бізнесу або передачі нематеріальних активів у звітному або попередньому році з поясненням аспектів цих операцій, що вплинули або впливають на діяльність платника податків;
д) опис контрольованої операції із зазначенням ланцюга постачання (створення вартості) товарів (робіт, послуг) у контрольованій операції.
Опис операцій з придбання (продажу) товарів, робіт (послуг), нематеріальних активів, інших предметів господарських операцій, відмінних від товарів, має містити обґрунтування економічної доцільності (економічної вигоди, що отримується в результаті здійснення контрольованої операції у порівнянні із неконтрольованими операціями, які є реально доступними альтернативними варіантами такої контрольованої операції) і наявності ділової мети їх придбання (продажу);
е) опис товарів (робіт, послуг), включаючи фізичні характеристики, якість і репутацію на ринку, країну походження і виробника, наявність товарного знаку та іншу інформацію, пов`язану з якісними характеристиками товару (роботи, послуги).
є) відомості про фактично проведені розрахунки у контрольованій операції (сума та валюта платежів, дата, платіжні документи);
ж) чинники, які вплинули на формування та встановлення ціни, зокрема бізнес-стратегії сторін операції (за наявності), які істотно впливають на ціни товарів (робіт, послуг);
з) функціональний аналіз контрольованої операції: відомості про функції осіб, що є сторонами (беруть участь) у контрольованій операції, про використані ними активи, пов`язані з такою контрольованою операцією, та економічні (комерційні) ризики, які такі особи враховували під час здійснення контрольованої операції;
и) економічний та порівняльний аналіз:
суму отриманих доходів (прибутку) та/або суму понесених витрат (збитку) внаслідок здійснення контрольованої операції, рівень рентабельності;
обґрунтування вибору методу, який застосовано для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки", фінансового показника згідно з підпунктом 39.3.2.5 підпункту 39.3.2 пункту 39.3 цієї статті та сторони, що досліджувалася згідно з підпунктом 39.3.2.7 підпункту 39.3.2 пункту 39.3 цієї статті;
обґрунтування вибору та інформація про зіставні операції (зіставних осіб) і джерела інформації, які використовувалися для аналізу;
обґрунтування використання під час визначення діапазону рентабельності відповідно до підпункту 39.3.2.8 підпункту 39.3.2 пункту 39.3 цієї статті інформації за декілька податкових періодів (років) та розрахунок середньозваженого значення показника рентабельності;
розрахунок діапазону цін (рентабельності);
опис та розрахунок проведених коригувань згідно з підпунктом 39.2.2.1 підпункту 39.2.2 пункту 39.2 цієї статті.
Фінансові показники, що використовувалися під час розрахунку показників рентабельності контрольованої операції, мають бути підтверджені даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності сторони контрольованої операції, що досліджувалася згідно з підпунктом 39.3.2.7 підпункту 39.3.2 пункту 39.3 цієї статті.
У разі якщо стороною контрольованої операції здійснюється постачання (продаж) товарів, робіт, послуг, інших предметів за контрольованими операціями декільком особам, і для цілей встановлення відповідності умов контрольованих операцій принципу "витягнутої руки" здійснюється порівняння показника рентабельності такого постачальника, документація має містити опис алгоритму розподілу витрат постачальника, понесених для здійснення таких операцій, які враховуються під час розрахунку показника рентабельності. Такий опис має містити інформацію про економічне обґрунтування вибору алгоритму розподілу витрат, методику його застосування, а також фактичний розрахунок, здійснений відповідно до обраної методики;
і) відомості про проведене платником податку самостійне або пропорційне коригування податкової бази та сум податку відповідно до підпунктів 39.5.4 і 39.5.5 пункту 39.5 цієї статті (у разі його проведення);
ї) якщо платник входить до міжнародної групи компаній:
копії істотних внутрішньогрупових угод, що впливають на ціноутворення в контрольованій операції;
копії договорів про попереднє узгодження ціноутворення, податкових роз`яснень компетентних органів держав (територій), що застосовуються в угодах між учасниками міжнародної групи компаній щодо контрольованої операції і в підготовці яких не брав участі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;
й) копія аудиторського висновку щодо бухгалтерської (фінансової) звітності платника податків за звітний період (звітні періоди), за які подається документація з трансфертного ціноутворення (якщо його наявність є обов`язковою для платника податків);
к) копії договорів (контрактів) та будь-які доповнення до них, за якими здійснювалася контрольована операція.
Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку,
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Згідно із п. 188.1 ст. 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.
У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.
Пунктом 189.1 статті 189 ПК України встановлене, що у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 ПК України).
Згідно з пунктом 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (абзац другий цього пункту).
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК України).
Згідно із підпунктом «г» пунктом 198.5 статті 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України визначено, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 ст. 200 ПКУ, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні(податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1.3 ст. 200 прим. 1 ПКУ на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу.
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200 прим. 1.3 ст. 200 прим. 1 ПКУ на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Не підлягає бюджетному відшкодуванню сума від`ємного значення, до розрахунку якої включено суми податку, сплачені отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам товарів/послуг, які використані або будуть використані в операціях з першого постачання житла (об`єктів житлової нерухомості), неподільного житлового об`єкта незавершеного будівництва/майбутнього об`єкта житлової нерухомості. Суми такого від`ємного значення зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду до її повного погашення податковими зобов`язаннями
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому ст. 183 цього Кодексу (п. 201.8 ст. 201 ПК України).
До обов`язкових реквізитів податкової накладної, перелік яких закріплений в п.201.1 ст. 201 ПК України, законодавець відносить: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПКУ, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг - податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній. до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Відповідно до пункту 11 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій (з урахуванням норм пункту 7 цього підрозділу).
Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV).
Частиною 1 статті 2 Закону №996-ХІV визначено, що цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правової форми і форми власності, на філії та представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.
Відповідно до статті 1 Закону №996-ХІV господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Пунктом 2 статті 3 Закону №996-ХІV визначено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, гуртуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
При цьому, презюмується, що такі документи є достовірними, а зафіксована в них інформація розкриває справжній зміст господарської операції, свідчить про її економічну вигоду (виправданість, ризик). Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення фінансових показників операції в податковому обліку відсутні (в разі якщо документи складені про людське око) або ж операція відтворюється відповідно до її дійсного змісту, що відповідає принципу превалювання сутності над формою, згідно з яким операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми (стаття 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 6 статті 14 Закону №996-ХІV визначене, що підприємства можуть подавати уточнену фінансову звітність та уточнену консолідовану фінансову звітність на заміну раніше поданої фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності за результатами проведення аудиторської перевірки, з метою виправлення самостійно виявлених помилок або з інших причин. Подання та оприлюднення уточненої фінансової звітності та уточненої консолідованої фінансової звітності здійснюються у такому самому порядку, як і фінансової звітності та консолідованої фінансової звітності, що уточнюються.
Згідно з п.1.2, 1.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції; регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо. Інші терміни у цьому Положенні використовуються у значеннях, визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі та міжнародними стандартами фінансової звітності. Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в регістрах бухгалтерського обліку провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Відповідно до пункту 4 розділу І, пунктів 1-3 розділу ІІІ Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності, що затверджені наказом Міністерством фінансів України від 07.02.2013 №73, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.022013 р. № 336/22868, метою складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої га неупередженої інформації про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства. Інформація, яка надається у фінансовій звітності, повинна бути дохідлива і зрозуміла її користувачам за умови, що вони мають достатні знання та заінтересовані у сприйнятті цієї інформації. Фінансова звітність повинна містити лише доречну інформацію, яка впливає на прийняття рішень користувачами, дає змогу вчасно оцінити минулі, теперішні та майбутні події, підтвердити та скоригувати їхні оцінки, зроблені у минулому. Фінансова звітність повинна бути достовірною. Інформація, наведена у фінансовій звітності, є достовірною, якщо вона не містить помилок та перекручень, які здатні вплинути на рішення користувачів звітності.
Згідно із пунктами 5, 6, 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку «Витрати» 16, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248 (далі – ПСБО 16 «Витрати»), витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань. Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені. Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Пунктами 18-20 ПСБО 16 «Витрати» визначене, до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: загальні корпоративні витрати (організаційні витрати, витрати на проведення річних зборів, представницькі витрати тощо); витрати на службові відрядження і утримання апарату управління підприємством та іншого загальногосподарського персоналу; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів загальногосподарського використання (операційна оренда, страхування майна, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, водопостачання, водовідведення, охорона); винагороди за професійні послуги (юридичні, аудиторські, з оцінки майна тощо); витрати на зв`язок (поштові, телеграфні, телефонні, телекс, факс тощо); амортизація нематеріальних активів загальногосподарського використання; витрати на врегулювання спорів у судових органах; податки, збори та інші передбачені законодавством обов`язкові платежі (крім податків, зборів та обов`язкових платежів, що включаються до виробничої собівартості продукції, робіт, послуг); плата за розрахунково-касове обслуговування та інші послуги банків, а також витрати, пов`язані з купівлею-продажем валюти; інші витрати загальногосподарського призначення.
Витрати на збут включають такі витрати, пов`язані з реалізацією (збутом) продукції (товарів, робіт, послуг): витрати пакувальних матеріалів для затарювання готової продукції на складах готової продукції; витрати на ремонт тари; оплата праці та комісійні винагороди продавцям, торговим 
агентам та працівникам підрозділів, що забезпечують збут; витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг); витрати на передпродажну підготовку товарів; витрати на відрядження працівників, зайнятих збутом; витрати на утримання основних засобів, інших матеріальних необоротних активів, пов`язаних зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг (операційна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); витрати на транспортування, перевалку і страхування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів) відповідно до умов договору (базису) поставки; витрати на гарантійний ремонт і гарантійне обслуговування; витрати на страхування призначеної для подальшої реалізації готової продукції (товарів), що зберігається на складі підприємства; витрати на транспортування готової продукції (товарів) між складами підрозділів (філій, представництв) підприємства; інші витрати, пов`язані зі збутом продукції, товарів, робіт, послуг. До складу витрат на збут у торговельних організаціях включаються витрати обігу, за винятком витрат, наведених у пунктах 18, 20 і 27 цього Національного положення (стандарту).
До інших операційних витрат включаються: витрати на дослідження та розробки відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 8 "Нематеріальні активи"; собівартість реалізованих виробничих запасів, яка для цілей бухгалтерського обліку складається з їх облікової вартості та витрат, пов`язаних з їх реалізацією; сума безнадійної дебіторської заборгованості та відрахування до резерву сумнівних боргів; втрати від операційної курсової різниці (тобто від зміни курсу валюти за операціями, активами і зобов`язаннями, що пов`язані з операційною діяльністю підприємства); втрати від знецінення запасів; нестачі й втрати від псування цінностей; визнані штрафи, пеня, неустойка; витрати на утримання об`єктів соціально-культурного призначення; інші витрати операційної діяльності.
До складу елемента "Інші операційні витрати" включаються витрати операційної діяльності, які не увійшли до складу елементів, наведених в пп.22-25 цього Національного положення (стандарту), зокрема витрати на відрядження, на послуги зв`язку, плата за розрахунково-касове обслуговування тощо (пункт 26 ПСБО 16 «Витрати»).
Відповідно до пункту 7 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153, Визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами: дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг); інші операційні доходи; фінансові доходи; інші доходи. Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо). Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів. До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо. До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі). До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від неопераційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.
Згідно із пунктами 2.1-2.5 розділу ІІ Наказу Міністерства фінансів України 28.03.2013 № 433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», метою складання балансу є надання користувачам повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан підприємства на звітну дату. У балансі відображаються активи, зобов`язання та власний капітал підприємства. Підсумок активів балансу повинен дорівнювати сумі зобов`язань та власного капіталу. . Актив відображається в балансі за умови, що його оцінка може бути достовірно визначена і очікується отримання в майбутньому економічних вигод, пов`язаних з його використанням. Витрати на придбання та створення активу, який не може бути відображений в балансі, включаються до складу витрат звітного періоду. Зобов`язання відображається у балансі, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення.
За визначенням, наведеним в пункту 2 розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за № 1300/27745, акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно п. 3 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №727 від 20.08.2015, акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.4 розділу III Порядку № 727 у разі встановлення перевіркою порушень податкового законодавства за кожним відображеним в акті документальної перевірки фактом порушення необхідно, зокрема: чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті законодавчих актів (міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування), що порушені платником податків, зазначити період (календарний день, місяць, квартал, півріччя, три квартали, рік) фінансово-господарської діяльності платника податків та господарську операцію, при здійсненні якої вчинено це порушення; зазначити первинні документи, на підставі яких вчинено записи у податковому та бухгалтерському обліку, навести регістри бухгалтерського обліку, кореспонденцію рахунків операцій та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, та докази, що підтверджують наявність факту порушення; у разі відсутності первинних документів, документів податкового або бухгалтерського обліку, інших документів, що підтверджують факт порушення, або у разі ненадання їх для перевірки - зазначити перелік цих документів.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 4 липня 2017 року № 480 «Про затвердження переліку організаційно-правових форм» (далі – Перелік №480), Королівство Нідерландів: Vennootschap Onder Firma V.O.F., повне партнерство, General Partnership; Commanditaire Vennootschap C.V. партнерство з обмеженою відповідальністю Limited Partnership; Maatschap, професійне партнерство, Partnership; Stichting, фонд, Fund; Besloten Fonds voor Gemene Rekening, спільний фонд, Private Mutual Fund.
Відповідно до абзаців двадцять п`ятого та двадцять шостого розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.98 за №128/2568 (далі - Правила № 363), товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи; вона є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Пунктом 1.1 Правил №363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
Пунктами 11.3-11.5 Правил №363 встановлено:
11.3. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.
11.4. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.
11.5. У разі використання товарно-транспортної накладної у паперовій формі перший примірник товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - водій (експедитор) передає вантажоодержувачу, третій примірник, засвідчений підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ
Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.
Суд зазначає, що правовідносинам (предмету та підставам, що виникають у подібних (релевантних) обставинах) Верховний Суд неодноразово вже надавав свою оцінку у численних постановах.
Відповідно до частини 6 статті 13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” 2 червня 2016 року № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно із частиною 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо застосування відповідачем фінансової відповідальності за умисне винне правопорушення у розмірі визначеному в редакції пункту 123.2 статті 123 ПК України із 01.01.2021 до правопорушень вчинених у звітних періодах по 31.12.2020.
Відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, в яких застосовані штрафні (фінансові) санкції від 08.04.2025:
№00042890701 форми «Р», яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 1610683,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 375 652,75 грн., а всього на суму 1 986 335,75 грн., відповідачем застосована штрафна фінансова санкція за порушення встановлене у звітному періоді за 2019 рік в редакції пункту 123.2 статті 123 ПК України із 01.01.2021 як за винне правопорушення у розмірі штрафної фінансової санкції 25% (3472,00 грн. – 25% від суми заниженого податкового зобов`язання 13888,00 грн.);
№00043050701 форми «Р», яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшена сума грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 269584,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 67396,00 грн., а всього на суму 336980,00грн., відповідачем застосована штрафна фінансова санкція за порушення встановлене у звітному періоді за грудень 2018 в редакції пункту 123.2 статті 123 ПК України із 01.01.2021 як за винне правопорушення у розмірі штрафної фінансової санкції 25% (1015,00 грн. – 25% від суми заниженого податкового зобов`язання 4060,00 грн.).
Штрафна санкція застосована у розмірі 25%, як за умисне вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України. 
Суд звертає увагу на рішення Конституційного Суду України у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99, у якому визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.».
Наведене не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути визначено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті, чого не було зроблено в Законі № 1117-IX.
Отож, щодо правовідносин за звітними періодами до 01 січня 2021 року установлення вини чи умислу не вбачається можливим. 
Правовий висновок Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі №320/13732/20.
У той же час, пункт 123.1 статті 123 ПК України за своїм складом правопорушення повністю відповідає змісту порушення статті 123 ПК України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин в редакції по 31.12.2020 включно.
Застосування до платника податку штрафу у розмірі 25% за порушення податкового законодавства вчинені до 01.01.2021 є протиправним, оскільки винного (умисного) правопорушення до 01.01.2021 не існувало.
Зміни до ст. 112 ПК України застосовуються до правовідносин, які виникли з 01.01.2021, тобто до правопорушень вчинених платником податку з 01.01.2021.
Ураховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01 січня 2021 року статтю 112 Податкового кодексу України доповнено новими положеннями про наявність вини, які на момент встановлення правопорушення по звітні періоди до 31.12.2020 відсутні, то законні підстави для застосування до періодів по 31.12.2020 статті 112 Податкового кодексу України (у редакції з 01 січня 2021 року) відсутні.
Ураховуючи приписи статті 58 Конституції України та те, що саме з 01 січня 2021 року статтю 112 ПК України доповнено новими положеннями про вину, як і ст. 123 ПК України п. 123.2, які на момент вчинення порушення у виді умисного вчинення порушення не існували, то відсутні законні підстави для застосування до штрафних санкцій на підставі пунктів п. 123.2, статті 123 та статті 112 ПК України (у редакції з 01 січня 2021 року). 
Враховуючи те, що до 01.01.2021 не існувало фінансової відповідальності за умисність правопорушення, то застосування відповідальності можливе відповідно до п. 11 підрозділу 10 розділу XX ПК України на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України в редакції станом на 01.01.2021, оскільки такий вид фінансової відповідальності за складом правопорушення чинний і до 31.12.2020, різниця стосується тільки щодо розміру санкції, з 01.01.2021 розмір зменшено з 25% до 10%.
Якщо відбувається пом`якшення відповідальності – то зменшений розмір застосовується у часі назад, відповідно до норм ПК України та загального конституційного принципу, а також «Критеріїв Енгеля» встановлених Європейським судом з прав людини.
Таким чином, до позивача контролюючий орган мав право застосувати штрафну (фінансову) санкцію за правопорушення, зміст якого визначений у п. 123.1 ст. 123 ПК України, яка є релевантною для правовідносин, що відбулись по 31.12.2020, тобто розмір штрафу становить 10% від заниженої суми податкового зобов`язання за звітні періоди по 31.12.2020, а не протиправний штраф у розмірі 25%.
Суд не позбавлений можливості самостійно обрахувати у даному випадку розмір штрафної (фінансової) санкції, яка визначається судом у розмірі 10% від суми занижених грошових зобов`язань за звітні періоди по 31.12.2020, тобто виділити із загального обсягу грошових зобов`язань суму, яка застосована до платника неправомірно та підлягає скасуванню, у випадку, якщо суд встановить правомірність встановлення відповідачем порушень законодавства, на підставі яких позивачу визначені грошові зобов`язання, які є базою для обрахунку фінансової відповідальності у сумі штрафів у зазначених вище податкових повідомленнях-рішеннях.
Сума неправомірно визначеної штрафної (фінансової) санкції у податковому повідомленні-рішенні №00042890701 форми «Р» - 2083,20 грн. зобов`язань із податку на прибуток; у податковому повідомленні-рішенні №00043050701 форми «Р» - 609,00 грн. зобов`язань із податку на додану вартість.
З урахуванням викладеного суд переходить до надання висновку щодо змісту порушень законодавства визначеного контролюючим органом в акті перевірки за послідовністю епізодів порушень, які викладені судом у фактичних обставинах, встановлених судовим розглядом у цьому рішенні.
Надаючи правову оцінку податковому повідомленню-рішенню №00042890701 форми «Р» від 08.04.2025, яким визначені позивачу грошові зобов`язання із податку на прибуток, то суд зазначає наступне.
Судом встановлене, що відповідач вручив позивачу запити під час проведення перевірки щодо питань, пов`язаних із обліком податку на прибуток (бухгалтерським обліком, нарахування різниць за результатами операцій із нерезидентом) №04/3/02-25 від 04.03.2025, №24/2/02-25 від 24.02.2025, №24/1/02-25 від 24.02.2025 «Про надання пояснень та документів для перевірки», а також лист-повідомлення «Про проведення перевірки» №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025, позивач відповіді та документи на зазначені запити не надав станом на початок проведення перевірки, під час проведення перевірки, вимогу про здійснення інвентаризації станом на початок перевірки не виконав.
Контролюючому органу під час проведення перевірки не надані дані бухгалтерського обліку, що спростовують розбіжності між даними обліку та їх результатів відображених у фінансовій звітності, не надані документи використання орендованого транспортного засобу в господарській діяльності (списання паливо-мастильних матеріалів), документація із трансфертного ціноутворення без подання звіту про контрольовані операції, що підтверджує дотримання принципу «витягнутої руки» в операціях між позивачем та нерезидентом визначеної за правилами статті 39 ПК України.
Щодо обставини ненадання первинних документів під час проведення перевірки.
Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх правових висновках, що суд не повинен обмежуватись констатацією факту наявності у позивача первинних документів на момент розгляду справи в суді, а суд зобов`язаний встановити: де саме перебували зазначені документи у період проведення перевірки; які причини їх ненадання контролюючому органу під час перевірки чи у процесі розгляду заперечень до акта перевірки; чи повідомляв платник про втрату, вилучення або інші об`єктивні обставини, що унеможливлювали їх подання; чи існували ці документи у первісному вигляді на момент складання податкової звітності; чи дійсно контролюючий орган витребував такі документи, а платник їх не надав контролюючому органу під час перевірки.
Зазначені обставини мають істотне значення для правильного застосування пункту 44.6 статті 44 ПК України, оскільки від встановлення факту існування документів і причин їх ненадання залежить висновок про наявність чи відсутність у діях позивача складу податкового правопорушення.
Відсутність у судових рішеннях оцінки наведених аспектів може свідчити про неповноту з`ясування фактичних обставин справи та передчасність висновків судів щодо неправомірності спірних рішень про визначення грошових зобов`язань.
Сам по собі факт подання позивачем у судовому процесі первинних документів не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи могли ці документи бути надані контролюючому органу в момент перевірки, адже лише у такому випадку можливо оцінити, чи дійсно мало місце невиконання платником свого обов`язку, передбаченого статтями 44, 85 ПК України.
Оцінка цих питань має бути надана судами з урахуванням принципу добросовісності платника, принципу змагальності сторін, а також положень статей 73, 76, 77 КАС України, які визначають розподіл обов`язку доказування у податкових спорах.
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України до їх відсутності.
Наведеними нормами законодавства визначене, по-перше, обов`язок платника податків вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів; по-друге, надавати посадовим особам контролюючого органу документи, необхідні для проведення контролюючим органом перевірки, крім випадків їх виїмки або іншого вилучення правоохоронними органами; по-третє, якщо якісь документи не надані платником податків під час перевірки (включаючи розгляд заперечень на висновки акту такої перевірки), то таке ненадання ототожнюється з відсутністю таких документів під час перевірки.
Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що обов`язку контролюючого органу щодо належного проведення податкової перевірки кореспондує обов`язок такого платника добросовісно ставитись до податкових обов`язків.
Подібні висновки щодо обов`язку надання документів під час перевірки викладені у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2025 року у справі №1540/4631/18, від 13 листопада 2025 року у справі № 560/1158/20.
Щодо розбіжності показників (доходів та витрат) між даними бухгалтерського обліку та показниками фінансової звітності позивача.
Судовим розглядом встановлено, що під час дослідження даних бухгалтерського обліку ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» в акті перевірки зазначене, що до складу рядка 2000 за 2019 рік віднесені доходи по бухгалтерському рахунку 701 «Дохід від реалізації готової продукції»: за 2019 рік здійснено бухгалтерське проведення Дт 701 Кт 79 у сумі 10904957,17 грн. Розбіжність між даними рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку « 77 157,17 грн.». ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» віднесене до складу рядка 200 за 3 квартал 2024 року доходи по бухгалтерському рахунку 701 «Дохід від реалізації готової продукції»: здійснене бухгалтерське проведення Дт 701 Кт 79 у сумі 48357008,86 грн., розбіжність між даними рядка 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку складає -51708,85 грн., загальна сума заниженого показника по рядку 2000 «Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг)» у звіті про фінансові результати - 128 866,02 грн. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за 9 місяців 2024 здекларовані дані рядка звіту про фінансові результати 2180 «Інші операційні витрати» у сумі 8 546 000,00 грн. ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» до складу рядка 2180 за 9 місяців 2024 року віднесені витрати по бухгалтерським рахункам 92, 93, 94: показники по рахунку 92 «Адміністративні витрати» за 9 місяців 2024 складають – 241134,95 грн., показники по рахунку 93 «Витрати на збут» за місяців 2024 складають – 6111117,22 грн., показники по рахунку 94 «Інші витрати операційної діяльності» за місяців 2024 складають – 609894,8 грн. Сума по цих рахунках за місяців 2024 становить 6 962 146,97 грн. Розбіжність між даними рядка 2180 «Інші операційні витрати» звіту про фінансові результати та даними бухгалтерського обліку - 1 583 853,03 грн.
Позивач відповідь на запит №04/3/2-25 від 04.03.2025 із цього питання та підтверджуючі документи під час перевірки не надав.
Відповідно до частини 7 статті 9 Закону №996-ХІV, відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. Для забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства зобов`язані проводити інвентаризацію активів і зобов`язань, під час якої перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан і оцінка (частина 1 статті 10 Закону №996-ХІV). Відповідальність за своєчасне та у повному обсязі подання та оприлюднення фінансової звітності несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів (стаття 11 Закону №996-ХІV).
Враховуючи, що позивач не надав пояснення та підтверджуючі документи на запит контролюючого органу під час перевірки, то суд відхиляє доводи платника податку у позові щодо відсутності розбіжностей під час проведення, оскільки такі дані бухгалтерського обліку та пояснення не надані під час перевірки без будь-якого пояснення платника податку.
З огляду на викладене, суд погоджується в цій частині із висновками акту перевірки про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, на загальну суму 171219,00 грн. та заниження податкових зобов`язань із податку на прибуток по цьому порушенню на загальну суму 308289,00 грн. за 2019 рік, 3 квартал 2024 року (а.с. 113 том 5).
Щодо віднесення до складу витрат сплачених сум за оренду транспортного засобу.
Судом встановлена обставина, що позивач використовував за договором оренди №210401/3 від 01.04.2021 транспортний засіб марки «ГАЗ 33021» - 1995 р.в., до перевірки надані акти виконаних робіт на суму 600400,00 грн., які віднесені товариством до складу витрат за наступними проводками: Дт 631 Кт 31 1 відображено розрахунки за договором оренди, Дт 91 Кт 631 віднесено вартість оренди до загальновиробничих витрат Дт 23 Кт 91 віднесено вартість оренди на виробництво продукції, Кт 23 Дт 901 перенесено витрати до скаду собівартості реалізованої продукції.
Відповідно до умов договору оренди №210401 /3 від 01.04.2021 на позивача, як на орендаря, покладений обов`язок здійснювати за власний рахунок заправлення автомобіля ПММ у період використання автомобіля за даним договором.
Під час перевірки позивачем на запит контролюючого органу № 24/2/02-25 від 24.02.2025 не надані подорожні листи, товарно-транспортні накладні, документи щодо списання палива на використання транспортного засобу.
Наслідки для бухгалтерського та податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту. Аналіз господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Надаючи оцінку доводам сторін, суд здійснює послідовний аналіз господарських взаємовідносин позивача щодо використання транспортного засобу у своїй господарській діяльності, та обставинам здійснення списання матеріальних цінностей (паливо-мастильних матеріалів), які є предметом дослідження податкової перевірки.
При цьому суд вважає, правильним висновок контролюючого органу, що акти виконаних робіт свідчать лише про наявність договірних відносин та періоду перебування об`єкт оренди у розпорядженні позивача, проте інші первинні документи, які підтверджують використання транспортного засобу в господарській діяльності позивача не надані під час перевірки.
Фактичне використання орендованого транспортного засобу для здійснення господарської діяльності не підтверджується належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку.
Акти виконаних робіт, за відсутності інших доказів використання транспортного засобу у господарській діяльності, не підтверджують та не доводять понесення позивачем витрат щодо їх придбання саме з метою використання у господарській діяльності позивача у періоді перевірки.
Позивач не надав належних та допустимих доказів, що вказують на реальне та фактичне використання транспортного засобу в господарській діяльності, оскільки на такий транспортний засіб не здійснене списання в обліку паливо-мастильних матеріалів.
Відтак, встановлені порушення відповідачем в акті перевірки щодо формування витрат за операціями із оренди транспортного засобу є правомірними.
Оскільки, позивач не надав до перевірки первинні документи, що підтверджують фактичне використання об`єкта оренди в господарських операціях, і не надав таких документів на запит під час перевірки, то суд вважає вірними висновки акту перевірки про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, на загальну суму 600400,00 грн. за 2021 рік, та податкових зобов`язань із податку на прибуток по цьому порушенню на загальну суму 108072,00 грн. (а.с. 113 том 5).
Щодо 30% коригування фінансового результату на підставі операцій позивача із нерезидентом (підпункт 140.5.5-1 ПК України).
Позивач у податковій звітності із податку на прибуток не зазначив про незастосування податкових різниць в обліку із податку на прибуток. 
Загальний річний дохід позивача за 2022 рік становить 42 182 631,57 грн. Контролюючий орган встановив, що ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за 2022 рік не здійснювало визначення об`єкту оподаткування шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України.
ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» здійснило поставку контейнерів металевих компанії-нерезиденту С.Т.М. v.о.f. (зареєстрований в Королівстві Нідерландів), загальна вартість поставленої продукції до нерезидента становить 22117078,69 грн.. у т.ч. за 2022 у сумі 11 722 449,56 грн., за 2023 у сумі 3015679,14 грн., за 3 квартали 2024 у сумі 7378949,99 грн.
Відповідно до наданого позивачем контракту №181017/1 від 17.10.2018 та митних декларацій, компанія С.Т.М. v.о.f. зареєстрована в Королівстві Нідерландів. (а.с. 159-203 том 3).
Під час проведення перевірки ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» вручений запит № 24/1/02-25 від 24.02.2025 щодо надання документів та пояснень відносно операцій з C.T.M. v.o.f. Пояснення та підтверджуючі документи позивачем не надані.
Згідно із Переліком №480, організаційно-правова форма Королівства Нідерландів Vennootschap Onder Firma V.O.F. нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави (території) реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави (території), в якій вони зареєстровані як юридичні особи.
Відповідно до пп. 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України (в редакції пункту 39.2 статті 39 із 01.01.2025 внесених змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» 18 червня 2024 року № 3813-IX), перелік організаційно-правових форм, що затверджується Кабінетом Міністрів України, включає організаційно-правові форми нерезидентів, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави (території) реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави (території), в якій вони зареєстровані як юридичні особи.
Господарські операції платника податків з нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена Кабінетом Міністрів України до переліку організаційно-правових форм нерезидентів, за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а"-"в", "ґ" підпункту 39.2.1.1 цього підпункту, визнаються неконтрольованими за наявності хоча б однієї з таких умов:
нерезидент є резидентом держави (території), з якою Україною укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування, що підтверджується шляхом подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, довідки у паперовій або електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено відповідний міжнародний договір України (крім держави (території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту), відповідно до пункту 103.5 статті 103 цього Кодексу;
всі учасники (партнери) нерезидента є резидентами держав (територій), з якими Україною укладено міжнародні договори про уникнення подвійного оподаткування, що підтверджується шляхом подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, довідки у паперовій або електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", яка підтверджує, що всі учасники (партнери) нерезидента є резидентами країни, з якою укладено міжнародний договір України (крім держав (територій), що включені до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту), відповідно до пункту 103.5 статті 103 цього Кодексу.
У разі внесення змін до переліку організаційно-правових форм такі зміни застосовуються з 1 січня звітного року, що настає за календарним роком, у якому внесено такі зміни.
Підпунктом 140.5.5-1 пункту 140.5 статті 140 ПК України визначено, що фінансовий результат податкового (звітного) періоду збільшується на 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг (крім операцій, визнаних контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу), реалізованих на користь:
нерезидентів, зареєстрованих у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу;
нерезидентів, організаційно-правова форма яких включена до переліку організаційно-правових форм, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього Кодексу, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі податок з доходів, отриманих за межами держави (території) реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави (території), в якій вони зареєстровані як юридичні особи.
За правилами підпункту 39.1.2 пункту 39.1 статті 39 ПК України обсяг оподатковуваного прибутку, отриманого платником податку, який бере участь в одній чи більше контрольованих операціях, вважається таким, що відповідає принципу «витягнутої руки», якщо умови зазначених операцій не відрізняються від умов, що застосовуються між непов`язаними особами у співставних неконтрольованих операціях.
Відповідно до абзацу «г» підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.
В акті перевірки не встановлене порушення за контрольованою операцією в порядку статті 39 ПК України, а встановлене порушення пп. 140.5.5-1, п. 140.5 ст. 40 ПК України щодо 30% коригування фінансового результат при операціях з нерезидентом, що є різними поняттями.
Оподаткування контрольованих операцій здійснюється за правилами статті 39 ПК України в трансфертному ціноутворення, а операції із нерезидентами, які не підпадають під критерії контрольованих оподатковуються за правилами статті 140 ПК України, якщо нерезидент включений до урядового переліку організаційно-правових форм.
У звітному період та періоді перевірки по 31.12.2024 діяла редакція підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту "г" цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з таким нерезидентом за відсутності критеріїв, визначених підпунктами "а" - "в" цього підпункту, визнаються неконтрольованими.
Проте, редакція цього пункту виключена із 01.01.2025 на підставі внесених змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» 18 червня 2024 року № 3813-IX.
Текстуальний зміст та логічний взаємозв`язок вищезазначених норм дозволяє здійснити наступні висновки:
- підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України в редакції по 31.12.2024 дає підстави для висновку: якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), господарські операції платника податків з таким нерезидентом за відсутності критеріїв, визначених підпунктами «а» - «в» цього підпункту, такі операції визнаються неконтрольованими;
- підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України в редакції із 01.01.2025 дає підстави для висновку, що якщо нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» цього підпункту, у звітному році нерезидент є резидентом держави (території), з якою Україною укладено міжнародний договір про уникнення подвійного оподаткування, всі учасники (партнери) нерезидента є резидентами держав (територій), з якими Україною укладено міжнародні договори про уникнення подвійного оподаткування, що підтверджується шляхом подання до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, довідки у паперовій або електронній формі, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, всі учасники (партнери) нерезидента є резидентами країни, з якою укладено відповідний міжнародний договір України (крім держави (території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту), відповідно до пункту 103.5 статті 103 цього Кодексу, такі операції визнаються неконтрольованими.
З урахуванням наведеного висновку, платник податку зобов`язаний надати або довідку, яка підтверджу, що у звітному році таким нерезидентом сплачувався податок на прибуток (корпоративний податок), яка належним чином легалізована в Україні в редакції статті 39 ПК України по 31.12.2024, або надати довідку, яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, всі учасники (партнери) нерезидента є резидентами країни, з якою укладено відповідний міжнародний договір України (крім держави (території), що включена до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту), відповідно до пункту 103.5 статті 103 цього Кодексу, в редакції статті 39 ПК України із 01.01.2025.
Такі вимоги стосуються виключно контрольованих операцій, у той же час в акті перевірки перевірялись операції позивача із компанією C.T.M. v.o.f., які не є контрольованими, що самостійно визнається сторонами, оскільки така операція не підпадає під критерії контрольованої, які встановлені пунктом 39.2 статті 39 ПК України.
Вимоги підпункту 140.5.5-1, п. 140.5 ст. 140 ПК України не застосовуються платником податку, якщо операція не є контрольованою та сума таких доходів підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки" відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, яка визначена пунктом 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 ПК України про вимоги до документації з трансфертного ціноутворення але без подання звіту. Норми цього підпункту застосовуються за результатами податкового (звітного) року.
Суд висновує, що підпункт 140.5.5-1, п. 140.5 ст. 140 ПК України про самостійне 30% коригування платником податку фінансового результату до оподаткування не застосовується за двох одночасних правових підстав:
- операції платника податку із нерезидентом, організаційно-правова форма якого включена до переліку, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту «г» підпункту 39.2.1.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України, є неконтрольованими;
- платник податку під час перевірки надав контролюючому органу документальне підтвердження суми отриманих доходів від такого нерезидента за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України (пункт 39.4.6 пункту 39.4 статті 39 ПК України про вимоги до документації з трансфертного ціноутворення) але без подання звіту про контрольовані операції.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах аналізував наведені норми права та висловлював правові висновки щодо їх застосування. Так, у постанові від 24 жовтня 2025 року у справі №420/30547/24 Верховний Суд зазначив, що за вказаними положеннями, чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, податкового законодавства, у разі проведення господарської операції з нерезидентом (у тому числі пов`язаних осіб - нерезидентів), зареєстрованих у державах (на територіях), зазначених у підпункті 39.2.1.2 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний збільшити фінансовий результат податкового (звітного) періоду на суму 30 відсотків вартості товарів, якщо операція не є контрольованою та сума таких витрат не підтверджується платником податку за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки". 
Аналогічний за змістом висновок наведено й у постановах Верховного Суду від 04.08.2026 у справі №420/14968/24, від 16.07.2026 у справі №140/11483/25, від 02.04.2025 у справі №160/16637/21, від 17.12.2024 у справі №320/8946/23, від 24.10.2025 у справі №420/30547/24.
У цьому спорі ключова обставина відповідності вартості товару цінам, визначеним за принципом "витягнутої руки", становить предмет доказування для цілей вирішення питання про необхідність збільшення фінансового результату до оподаткування звітного податкового періоду на 30 відсотків вартості товарів, оскільки такі операції не є контрольованими.
Позивач не надав під час перевірки документальне підтвердження суми отриманих доходів від нерезидента за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України, щодо операцій із компанією C.T.M. v.o.f. за 2022-2024 роки.
На запит контролюючого органу не надав легалізований документ (довідку) видану фінансовим (податковим) органом Королівства Нідерландів про сплату зазначеного корпоративного податку за період взаємовідносин між ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» та С.Т.М. v.o.f.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Позивачу перед проведенням перевірки вручений лист-повідомлення «Про проведення перевірки» №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025, в якому містилась вимога надати всі документи, пов`язані із періодом та предметом перевірки.
Позивач зобов`язаний надати контролюючому органу на початок перевірки документальне підтвердження суми отриманих доходів від нерезидента за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України, щодо операцій із компанією C.T.M. v.o.f. за 2022-2024 роки, але без подання звіту про контрольовані операції.
Як вбачається із змісту копії наданих суду заперечень на висновки акту перевірки (які позивач не направив контролюючому органу) та висновку судової експертизи від 21.05.2026 №2.1, то відповідне документальне підтвердження суми отриманих доходів від нерезидента за цінами, визначеними за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 ПК України, щодо операцій із компанією C.T.M. v.o.f. за 2022-2024 роки, у позивача відсутнє станом на момент проведення перевірки, оскільки позивач вважає, що підпункт 140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 ПК України не застосовується із правових підстав до операцій ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» із компанією C.T.M. v.o.f. за 2022-2024 роки.
Суд оцінює такі доводи позивача, як помилкові, оскільки не відповідають чинному законодавству про обов`язок самостійного коригування фінансового результату у операціях із компанією C.T.M. v.o.f. за 2022-2024 роки.
Суд враховує, що позивач взагалі не надав будь-яких відповідей та документів на запити відповідача під час перевірки щодо оподаткування податком на прибуток.
Будь-яких довідок контролюючому органу під час перевірки щодо податкового резидентства компанії C.T.M. v.o.f. та її учасників від компетентного органу Королівства Нідерландів та сплати такої компанією корпоративного податку в Королівстві Нідерландів за звітні роки, належним чином легалізованої в Україні, позивач не надав.
Щодо дії в часі норм матеріального права ПК України, то редакція підпункту 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України набрала чинності із 01.01.2025, а тому не застосовується у часі назад до періоду перевірки, а також стосується виключно контрольованих операцій, а операції позивача із компанією C.T.M. v.o.f. не є такими та проведені до 31.12.2024, тобто до набрання чинності підпунктом 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.
Разом з тим, Конституційний Суд України в абзаці четвертому пункту 3 мотивувальної частини згаданого рішення зазначив, що це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» 18 червня 2024 року № 3813-IX не містять поширення його норм на юридичних осіб в часі назад, а навпаки частиною 4 Прикінцевих положень цього Закону визначене, що Кабінету Міністрів України забезпечити затвердження до 1 січня 2025 року переліку держав (територій) для цілей підпункту "в" підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 Податкового кодексу України в редакції цього Закону з метою його використання з 1 січня звітного 2025 року, оскільки зміни до підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39, ПК України набирають чинності з 1 січня 2025 року.
Зміни внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо особливостей податкового адміністрування під час воєнного стану для платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства» 18 червня 2024 року № 3813-IX до статті 39 ПК України, набирають чинності із 01.01.2025 та не поширюють свою дію в часі назад на юридичних осіб, оскільки відсутня пряма вказівка у Законі на таку дію в часі його норм, а також такі норми не визначаються пом`якшення відповідальності, а визначають процедурні правила щодо податкового обліку та звітності у контрольованих операціях в межах трансфертного ціноутворення.
Отже, на спірні правовідносини поширюються норми статті 39 ПК України (в редакції по 31.12.2024 та в редакції на час спірних правовідносин) для звітних періодів 2022-2024 років саме для оподаткування податку на прибуток (коригування фінансового результату - підпункт 140.5.5-1 п. 140.5 ст. 140 ПК України), а не звітних періодів контрольованих операцій в межах трансфертного ціноутворення, визначеного статтею 39 ПК України.
Судовим розглядом встановлені обставини, що після завершення перевірки позивач не надав документи відповідачу, не подав заперечення на висновки акту перевірки із долученими документами, то в порядку пункту 46.6 статті 44, статті 85, статті 86 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Адміністративну скаргу до ДПС України на оспорювані податкові повідомлення-рішення в порядку адміністративного оскарження із долученими документами, відповідно до статті 56 ПК України, позивач не подавав.
Висновки акту перевірки про заниження позивачем об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 66351234,00 грн. за 2022-2024 роки, та податкових зобов`язань із податку на прибуток по цьому порушенню на загальну суму 1194322,00 грн. (а.с. 113 том 5), є правомірними.
Застосовуючи наслідки пункту 46.6 статті 44 ПК України, відповідні документи, які спростовують порушення встановлені в акті перевірки стосовно даних епізодів порушення із податку на прибуток у позивача відсутні, а тому судом не беруться до уваги.
З урахуванням встановлених обставин у справі, а також сталого підходу Верховного суду щодо правозастосування норм пункту 44.6 статті 44, статті 85, статті 86 ПК України в аспекті ненадання документів під час проведення перевірки, суд визнає правомірним податкове повідомлення-рішення №00042890701 форми «Р» від 08.04.2025, за вирахуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 2083,20 грн., яку суд визнає протиправною та скасовує у відповідній сумі штрафу.
Щодо податкових повідомлень-рішень від 08.04.2025 №00043050701 форми «Р», №00043060701 форми «В4», № 00043070701 від 08.04.2025 форми «ПС», якими визначені грошові зобов`язання із податку на додану вартість то суд висновує наступне.
Судовим розглядом встановлене, що позивач не надав контролюючому органу відповіді на запит від 05.03.2025 під час перевірки у повній мірі, позивач листом від 06.03.2025 №060325/002 надав тільки копії оборотно-сальдових відомостей за період 14.08.2018 по 30.09.2024.
Під час проведення перевірки контролюючому органу не надане документальне підтвердження технологічних відходів, розрахунку нормативних втрат металопродукції, що утворюються при виробництві кожного виду готової товарної продукції, калькуляції витрат, то контролюючим органом встановлена обставина на підставі оборотно-сальдових відомостей за період 14.08.2018 по 30.09.2024 використання у негосподарській діяльності 113212 кг металопрокату на загальну суму 2986014,19 грн., суми по яким включені до податкового кредиту із податку на додану вартість.
Суд відхиляє доводи позивача, що втрати металопродукції не включались до витрат товариства та перебувають на обліку в запасах, оскільки позивач не надав інвентаризацію за 2024 рік станом 30.09.2024 та не здійснив інвентаризацію на вимогу контролюючого органу станом на початок перевірки.
Верховний Суд у постанові від 11 липня 2024 року у справі №360/4169/21 надавав правовий висновок щодо застосування підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України, якщо раніше придбані товари не використані платником податку у господарській діяльності, станом на момент завершення перевірки контролюючим органом за відповідний звітний період:
«Виходячи зі змісту спірних правовідносин, підстав позову, а також доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, ключовими питаннями, що належало вирішити судам та які підлягають касаційному перегляду, є:
1) застосування пункту 198.2 статті 198 ПК України в частині визначення дати віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення господарської операції з придбання транспортних засобів;
2) застосування підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України в частині встановлення обставин використання платником податків запчастин та інших товарів і послуг, придбаних з метою ремонту/обслуговування транспортних засобів, в операціях, що не є господарською діяльністю.
Отже, якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу). Для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 ПК України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.
Отже, проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів є єдиним встановленим законом засобом доказування нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку. Така позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом (зокрема, але не виключно, постанови від 06 лютого 2020 року у справі № 807/1556/17, від 26 вересня 2023 року у справі № 640/19859/21, від 18 березня 2024 року у справі № 120/2466/23). 
При цьому правила пункту 198.3 статті 198 ПК України передбачають, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду.
Отже, саме по собі придбання товару/необоротного активу і невикористання його у звітному (податковому) періоді ще не свідчить про те, що останні не будуть використані саме у межах господарської діяльності, але у наступних податкових періодах. Доводів про те, що гальмівна рідина та послуга із брендування авто призначені для їх використання в операціях, що не є господарською діяльністю позивача, касаційна скарга не містить.»
Таким чином, єдиною законною підставою для встановлення нестачі чи наявності товарів у платника податку і, відповідно, використання чи невикористання платником податку таких товарів в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, є проведення платником податку на вимогу контролюючого органу під час проведення податкової перевірки інвентаризації товарів, відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України.
Відповідно до підпункту 20.1.9 пункту 20.1 статті 20 ПК України, відповідач вимагав під час проведення перевірки від платника податків проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки з використанням інформації та документів щодо результатів такої інвентаризації за наслідками таких перевірок або під час наступних заходів податкового контролю.
Судовим розглядом встановлене, що під час проведення перевірки контролюючий орган вручив платнику податків повідомлення «Про проведення перевірки» №2427/6/16-31-07-01-07 від 29.01.2025, в якому містились дві основні вимоги: пункт 1 - провести на підприємстві інвентаризацію необоротних матеріальних активів, малоцінних і швидкозношувальних предметів, сировини, матеріальних цінностей, основних засобів на початок перевірки; надати всі документи, що пов`язані із проведенням перевірки (пункти 2-4): «Підготувати та надати перевіряючим необхідні документи податкового та бухгалтерського обліку за перевіряемий період…, накази на проведення інвентаризації та протоколи за її результатами».
Суд також враховує, що позивач документи після отримання акту перевірки не надав контролюючому органу, заперечення на висновки акту перевірки відповідачу не направив долученими із документами, які не надані під час проведення перевірки або не враховані контролюючим органом під час проведення перевірки.
Перевірка наявності чи відсутності залишків товарів, які не використані у господарській діяльності станом на 30.09.2024, має ключове значення для встановлення у платника податку обов`язку здійснити нарахування податкових зобов`язань із ПДВ, виписати та зареєструвати податкові накладні в ЄРПН, відповідно до вимог підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 ПК України.
Суд констатує, що застосовуючи наслідки пункту 46.6 статті 44 ПК України, відповідні документи, які спростовують порушення встановлені в акті перевірки стосовно даних епізодів порушення у позивача відсутні, а тому судом не беруться до уваги.
Оскільки позивач інвентаризацію станом на початок перевірки не здійснив, інвентаризацію за 2024 рік станом на 30.09.2024 відповідачу не надав, то контролюючий орган належним чином встановив відсутність у позивача залишків металопродукції станом на початок перевірки та заниження податкових зобов`язань із податку на додану вартість на суму 597202,85 грн., за якими визначені позивачу податкові зобов`язання із податку на додану вартість на суму 269584,00 грн. за грудень 2018 року, вересень 2021, червень 2022, грудень 2022, квітень 2023 років, та завищене від`ємне значення податку на додану вартість на суму 327619,00 грн. за вересень 2024 року.
З урахуванням викладеного, суд залишає в силі податкове повідомлення-рішення №00043060701 форми «В4» від 08.04.2025 та податкове повідомлення-рішення №00043050701 форми «Р» від 08.04.2025, за вирахуванням штрафної (фінансової) санкції у сумі 609,00 грн., яку суд визнає протиправною та скасовує у відповідній сумі штрафу.
Щодо відсутності реєстрації податкових накладних (використання товарів не у господарській діяльності).
Оскільки суд вище дійшов висновку про заниження позивачем податкових зобов`язань із податку на додану вартість на суму 597202,85 грн., то аналогічним є висновок суду, що позивач не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН на суму податкових зобов`язань із ПДВ, що підлягали самостійному нарахуванню платником податку на вартість металопрокату, яка не використана в господарській діяльності на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) - 2986014,00 грн.: за 2018р. у сумі 20300,10грн., за 2019р. у сумі 130099,20грн., за 2020р. у сумі 242 743,68 грн., за 2021р. у сумі 699 450,04грн., за 2022р. у сумі 665 455,49 грн., за 2023р. у сумі 652 394,64 грн.. за 9 місяців 2024р. у сумі 575 571,04 грн.
Щодо прийнятого податкового повідомлення-рішення № 00043070701 від 08.04.2025 форми «ПС», яким позивачу визначені грошові зобов`язання із податку на додану вартість – штрафні (фінансові) санкції у сумі 21415,01 грн., то суд визнає таке податкове повідомлення-рішення правомірним, у цій частині вимоги залишає без задоволення.
Щодо строків давності визначення позивачу грошових зобов`язань.
Відповідачем прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, в яких застосовані штрафні (фінансові) санкції від 08.04.2025:
№00042890701, яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок прибуток приватних підприємств у розмірі 1 610 683,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 375 652,75грн., а всього на суму 1 986 335,75грн.: 
№ 00043050701, яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 269 584,00грн. та за штрафними санкціями у розмірі 67 396,00грн., а всього на суму 336 980,00грн.;
№ 00043060701, за яким перевіркою ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» встановлено завищення р. 21 декларації з податку на додану вартість «Сума від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту наступних звітних періодів» у сумі 327 619,00грн., у тому числі за вересень 2024 року у сумі 327619,00грн., внаслідок ненарахування податкових зобов`язань на вартість металопрокату, що використовувався у господарській діяльності підприємства;
№ 00043070701, яким ТОВ «ЛІБРАТРЕЙД» за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) застосовано штрафні санкції у розмірі 21415,01 грн., що полягало у не виписці та не реєстрації податкових накладних на суму ПДВ, що підлягала самостійному нарахуванню на вартість металопрокату, що не використовувався в господарській діяльності підприємства на загальну суму обсягу постачання (без ПДВ) 2 986 014,00грн. у т.ч. за 2018р. у сумі 20300,10грн., за 2019р. у сумі 130099,20грн., за 2020р. у сумі 242 743,68 грн., за 2021р. у сумі 699 450,04грн., за 2022р. у сумі 665 455,49 грн., за 2023р. у сумі 652 394,64 грн.. за 9 місяців 2024р. у сумі 575 571,04 грн., отримано платником податку засобами поштового зв`язку 17.04.2025.
Найдавніші грошові зобов`язання позивачу визначенні із податку на додану вартість на підставі поданої декларації із ПДВ за грудень 2018 року 18.01.2019, з урахування зупинення строків давності із 18.03.2020 по 31.07.2023 та визначення позивачу грошових зобов`язань на підставі оспорюваних податкових повідомлень-рішень від 08.04.2025, то суд зазначає, що зобов`язання визначені в межах 1042 днів, що не перевищує граничного строку визначеного статтею 102 ПК України.
Щодо посилання позивача на висновок судово-економічної експертизи від 21.05.2026 №2.1 на замовлення учасника справи, відповідно до статті 104 КАС України, яким, підтверджена правильність бухгалтерського та податкового обліку позивача, відсутність необхідності збільшення фінансового результату податкового (звітного) періоду на суму 30 відсотків вартості товарів, у тому числі необоротних активів, робіт та послуг поставлених нерезиденту, організаційно-правова форма якого включена до переліку організаційно-правових форм, затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2-1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 цього ПК України, то слід зазначити, що згідно зі статтею 108 Кодексу адміністративного судочинства України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.
Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертних досліджень та складення висновків експерта за результатами проведеного позасудового експертного дослідження визначається відповідно до законодавства (частина 1, 2 статті 104 КАС України).
Відповідно до частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із частинами 1, 2 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частині 1, 2 статті 76 КАС України).
Наведені процесуальні норми свідчать, що висновок експерта оцінюється судом разом із іншими доказами в сукупності та не має заздалегідь встановленої сили.
Як встановлено судовим розглядом, то позивачем не надані документи, які запитувались під час перевірки на запити контролюючого органу, відомості інвентаризації станом на 30.09.2024 та не здійснена інвентаризація активів станом на початок перевірки, у той же час такі документи досліджені судовим експертом, також суду не надані докази того, що судовий експерт дослідив ті документи, які надані позивачем під час перевірки та містяться в матеріалах справи, а також судовим експертом не досліджена обставина відсутності у позивача станом на момент перевірки документації із трансфертного ціноутворення, яке підтверджує, що ціни, визначені за принципом "витягнутої руки", відповідно до процедури, встановленої статтею 39 цього Кодексу, без подання звітну про контрольовані операції. Підтвердження судовим експертом ціни, визначені за принципом "витягнутої руки", у операціях між позивачем та нерезидентом, не замінює обов`язку платника надати таку документацію до завершення перевірки контролюючим органом.
Додатково суд зазначає, що ненадання платником податків документів під час перевірки та не здійснення інвентаризації є правовими питаннями про добросовісне виконання податкових обов`язків, саме на підставі правової оцінки таких питань, суд здійснює висновки щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів наданих позивачем під час судового розгляду, які не надані контролюючому органу під час перевірки.
Таким чином, висновок судового експерта на замовлення позивача, як позасудового експертного дослідження із економічних питань у цій справі, не може вважатися достатнім та належним доказом виконання товариством податкових обов`язків із надання документів контролюючому органу під час перевірки на його запити щодо відповідності бухгалтерського та податкового обліку; документації про дотримання принципу "витягнутої руки" в операціях між позивачем та нерезидентом; виконання вимог відповідача із проведення інвентаризації, оскільки саме документи надані під час перевірки, на підставі яких формуються дані бухгалтерського та податкового обліку є визначальними, а принцип «витягнутої руки» в операціях між позивачем та нерезидентом може підтверджуватись виключно документацією із трансфертного ціноутворення без подання звіту про контрольовані операції, наданої контролюючому органу саме під час перевірки, як і виконання позивачем обов`язку із проведення інвентаризації на вимогу контролюючого органу під час перевірки.
Суд відхиляє даний висновок судового експерта у сукупності підстав та фактичних обставин, які вказують, що такий доказ має ознаки неналежного та недостатнього для предмета цього спору.
Подібний висновок ухвалений у постанові Верховного Суду від 20.11.2025 у справі №826/3451/13-а.
Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.
Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 73 КАС встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частин першої, третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі “Компанія “Вестберґа таксі Актіеболаґ” та Вуліч проти Швеції”. Суд визначив, що “…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління”.
За загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Європейський суд з прав людини у пункті 36 рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 року №37801/97 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.
При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.
Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.04.2023 у справі №380/4746/22, від 31.05.2023 у справі №280/1255/20.
Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
У розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. 
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
У контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивача та відповідача, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.
Суд визнає протиправними та скасовує податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області частково в сумі штрафної (фінансової) санкції №00042890701 форми «Р» від 08.04.2025 у сумі 2083,20 грн., №00043050701 форми «Р» від 08.04.2025 у сумі 609,00 грн.
Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Позивачем сплачений судовий збір у сумі 30280,00 грн.
З огляду на ухвалення судом у цій справі рішення про часткове задоволення позовних майнових вимог у сумі 2692,20 грн., що відповідно до пропорційного розміру позовних вимог становить 30,50 грн.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних (майнових) вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судовий збір у майнових вимогах характеризується обрахуванням за «котловим» методом від усієї суми майнової вимоги, з огляду на це застосовується математична пропорція для повернення судового збору частково.
Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (Головного управління ДПС України у Полтавській області) судові витрати у сумі 30,50 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБРАТРЕЙД» (вул. Вадима Пугачова, буд. 49, к. 52, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, код ЄДРПОУ 42392707) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, 36014, код ЄДРПОУ ВП: 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №00042890701 форми «Р» від 08.04.2025 частково в сумі штрафних (фінансових) санкцій із податку на прибуток – 2083,20 грн. (дві тисячі вісімдесят три гривні 20 копійок).
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області №00043050701 форми «Р» від 08.04.2025 частково в сумі штрафних (фінансових) санкцій із податку на додану вартість – 609,00 грн. (шістсот дев`ять гривень 00 копійок).
У решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІБРАТРЕЙД» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 30,50 грн. (тридцять гривень та 50 копійок).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складене 02 вересня 2026 року.

Головуючий суддя | | В.І. Бевза