625/142/26
Провадження № 2/625/119/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2026 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Лосєва Д.К.,
за участі секретаря судового засідання Калюжної Л.Д.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селі Різуненкове Богодухівського району Харківської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до Коломацької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
07 травня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 , діючи на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2 , звернувся із позовною заявою до Коломацької селищної ради, в якій просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 3,98 га умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Різуненкове» на території Коломацького району Харківської області, право на яку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №094386, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 06 жовтня 1997 року за №160, за життя належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , після смерті якого залишилася спадщина та він є єдиним спадкоємцем майна померлого.
За життя ОСОБА_3 мав права на земельну частку (пай), про що свідчить сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР №094386, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 06 жовтня 1997 року за №160, який, згідно оголошення в газеті «Слобідський край», втрачено.
Також, представник позивача вказав, що після смерті ОСОБА_3 позивач звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових на право на земельну частку (пай), площею 3,98 умовних кадастрових гектарів, розташовану за межами території населених пунктів Різуненківської сільської ради Коломацького району Харківської області, що згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №094386 належав ОСОБА_3 , однак йому було відмовлено у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що в нього відсутній відповідний правовстановлюючий документ.
Крім цього, представник позивача запевнив, що після смерті свого батька ОСОБА_3 позивач  ОСОБА_2 прийняв спадщину звернувшись до нотаріуса із відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, і що нотаріусом заведено спадкову справу та позивачеві видано свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що за життя належав ОСОБА_3 .
З огляду на вказані вище обставини, та враховуючи, що, будучи єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , позивач не має можливості оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай), площею 3,98 га умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Різуненкове» на території Коломацького району Харківської області, представник позивача просив суд визнати за  ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 3,98 га умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Різуненкове» на території Коломацького району Харківської області, право на яку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №094386, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 06 жовтня 1997 року за №160, за життя належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідною ухвалою, постановленою суддею Коломацького районного суду Харківської області 11 травня 2026 року, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження за вказаним вище позовом і справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Будь-які процесуальні дії, як то забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо, не вчинялися. 
В підготовче судове засідання представник позивача та сам позивач не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином (а.с.26-27, 33-37), при цьому представником позивача Завгороднім А.О. до суду подано заяву за вх.№ 908/01-51/26 від 07 травня 2026 року (а.с. 18), в якій останній повідомив про підтримання ним заявлених вимог та просив суд провести розгляд справи за його відсутності, а також за відсутності позивача. 
Представник відповідача Коломацької селищної ради Богодухівського району Харківській області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату і час розгляду справи (а.с.28), у підготовче судове засідання не з`явився, при цьому Коломацьким селищним головою Гуртовим В.Г. 19 травня 2026 року до суду подано заяву за вх. ЕС№969/01-51/26 (а.с.30-32), в якій останній просив суд провести розгляд справи за відсутності представника Коломацької селищної ради та зазначив, що відповідач не заперечує проти задоволення заявленої ОСОБА_2 вимоги.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасника справи заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи, що сторони до суду не з`явилися, надавши згоду на розгляд справи у судовому засіданні за їх відсутності, при цьому відповідач визнав позовні вимоги, а позивач наполіг на їх задоволенні, суд вважає за можливе розглянути справу у судовому засіданні без участі сторін та без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. 
При цьому суд розглядає справу у загальному порядку, оскільки підстави для заочного розгляду справи відсутні.
Дослідивши зміст позовної заяви із додатками, а також інших матеріалів справи, включаючи і зміст заяви відповідача про визнання позову суд дійшов такого висновку.
Так, положеннями ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. 
Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Предмет позову - це матеріальний зміст позовних вимог, що має свій прояв у матеріально-правовій заінтересованості позивача. 
Підстава позову - це ті обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і які обґрунтовуються поданими при подачі заяви чи у судовому процесі доказами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення у підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статями 206 та 207 цього Кодексу. 
Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення.
Відповідно до частин першої, другої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 1999 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності.
Так, частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12 вересня 2024 року Коломацькою селищною радою, ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років помер ОСОБА_3 , про 12 вересня 2024 року складено відповідний актовий запис за №80 (а.с.9).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 01 лютого 1992 року Різуненківською сільською радою Валківського району, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записаний ОСОБА_3 (а.с.08).
У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Богодухівського нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. 30 жовтня 2025 року та зареєстрованого в реєстрі за №523, спадкова справа №11/2025 рік, ОСОБА_2 успадкував після смерті ОСОБА_3 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 10). 
У відповідності до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.
За приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Таким чином, беручи до уваги, що ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті свого батька – ОСОБА_3 , він успадкував усі права і обов`язки, що належали померлому на день його смерті, в тому числі і на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП "Різуненкове". 
Із інформації, наданої на запит приватного нотаріуса Богодухівського нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С. Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області, вбачається, що згідно реєстрації сертифікатів право на земельну частку (пай) належало ОСОБА_3 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай), що перебуває у колективній власності КСП «Різуненкове», серія ХР №094386 зареєстрованого від 06 жовтня 1997 року, за №160, розміром 3,98 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 12). 
Зі змісту постанови приватного нотаріуса Богодухівського нотаріального округу Харківської області Назарько Н.С., якою ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), вбачається, що позивач прийняв спадщину, однак для повної реалізації права на спадщину за законом виникли перешкоди, в зв`язку із тим, що ОСОБА_2 не надав нотаріусу правовстановлюючих документів (а.с. 11).
В газеті «Слобідський край» №3 від 15 січня 2026 року розміщено оголошення про втрату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №094386, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 06 жовтня 1997 року за №160, виданого на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 13).
Беручи до уваги вище перелічені обставини, а також те, що ОСОБА_2 , будучи спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину після смерті свого батька – ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і якому на день смерті належало право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП "Різуненкове" на території Коломацького району Харківської області, врахувавши позицію відповідача, згідно якої він повністю визнав позов, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача стосовно визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. 

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 200, 206, 263 - 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов представника  позивача ОСОБА_1 , діючого від імені та в інтересах ОСОБА_2 , до Коломацької селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Визнати за  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , індивідуальний податковий номер: НОМЕР_3 , в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), площею 3,98 га умовних кадастрових гектарів із земель колективної власності КСП «Різуненкове» на території Коломацького району Харківської області, право на яку на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХР №094386, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів 06 жовтня 1997 року за №160, за життя належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Д.К. Лосєв