Справа № 742/2114/26
2/746/141/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2026 р. 

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Нагорної Н.Г.,
при секретарях судового засідання: Марченко О.Ю., Сакун Н.П.,

за участі:
відповідача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Срібнянського районного суду Чернігівської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (виплаченого страхового відшкодування) в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

12 травня 2026 року згідно з ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2026 року до Срібнянського районного суду Чернігівської області надійшли передані за підсудністю матеріали цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі – ПАТ «НАСК «Оранта») до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (виплаченого страхового відшкодування) в порядку регресу, в якому ПАТ «НАСК «ОРАНТА» просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані із виплатою страхового відшкодування, в сумі 415 000,00 грн, а також судовий збір в сумі 6 225,00 грн. та витрати на правничу (юридичну) допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 28 червня 2025 року відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «БМВ Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вулиці Січеславський Шлях, у м. Кам`янське Дніпропетровської області, порушив правила дорожнього руху, здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді паркану та дерева, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Вказані фактичні обставини та вина відповідача підтверджується вироком Південного районного суду міста Кам`янського від 03 листопада 2025 року, справа № 207/5716/25, який набрав законної сили. 

У відповідності до чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 229369592), цивільно-правова з відповідальність автомобіля марки «БМВ Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , на час ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» (витяг з ЦБД МТСБУ про чинність полісу додається).

За фактом ДТП, яка мала місце 28 червня 2025 року, позивачем було проведено страхове розслідування та заведено страхову справу.

До позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, звернулись потерпілі особи:
- ОСОБА_3 (мати ОСОБА_2 ), якій виплачено страхове відшкодування в розмірі 57 000,00 грн;
- ОСОБА_4 (син ОСОБА_2 ), якому виплачено страхове відшкодування в розмірі 179 000,00 грн.;
- ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 (донька ОСОБА_2 ), якій виплачено страхове відшкодування в розмірі 179 000,00 грн.

В результаті розслідування страхової справи потерпілим особам виплачено страхове відшкодування в загальному розмірі 415 000,00 грн, в силу договору та закону.

Факт перебування відповідача в стані алкогольного сп`яніння під час настання страхового випадку підтверджується відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу, виплачену суму страхового відшкодування у розмірі 415 000,00 грн, судовий збір та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою Срібнянського районного суду Чернігівської області від 19 травня 2026 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12 год. 00 хв. 04 червня 2026 року. 

04 червня 2026 року від представника позивача через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. У заяві представник позивача ОСОБА_7 вказав, що позивач підтримує заявлені у позові позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ПАТ «НАСК «Оранта» у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування, а також судові витрати: сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 6 225,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн (докази дійсності витрат на правничу допомогу додано до заяви). Також представник позивача вказав у заяві, що не заперечує проти заочного розгляду справи. 

04 червня 2026 року підготовчий розгляд справи відкладено до 12 год. 00 хв. 24 червня 2026 року в зв`язку з неявкою відповідача ОСОБА_1 , щодо якого у суду були відсутні докази про його належне повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

23 червня 2026 року від відповідача у справі ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву та поновити строк на подання відзиву, оскільки перебуває у виправній установі ДУ «Машівська виправна колонія (№ 9)», що об`єктивно й незалежно від його волі обмежує можливості щодо своєчасного отримання пошти, вільного доступу до правової допомоги та оперативного надсилання документів, має тяжкі хронічні захворювання, отримані під час проходження військової служби, пов`язаної із захистом Батьківщини. У відзиві зазначає, що позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на внутрішні суперечності у поданих позивачем доказах та пряме порушення норм матеріального і процесуального права.

24 червня 2026 року підготовче судове засідання знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого у справі судді у стані тимчасової непрацездатності. Підготовче судове засідання призначено на 12 год. 30 хв. 15 липня 2026 року.

Ухвалою суду від 15 липня 2026 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 12 год. 30 хв. 05 серпня 2026 року.

23 липня 2026 року від представника позивача ОСОБА_7 через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява, надіслана на спростовування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовом ПАТ «НАСК «Оранта», до заяви представник позивача долучив копію матеріалів страхової справи 

05 серпня 2026 року у судовому засіданні в режимі відеоконференції взяв участь відповідач у справі ОСОБА_1 , який заперечив проти задоволення позову, вказав, що у страхової компанії не було законних підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки особи, які звернулись із заявами про виплату, не надали належних доказів того, що мають право на таку виплату. Також відповідач вказав, що він відшкодував потерпілим шкоду в повному розмірі під час розгляду кримінального провадження.

Після дослідження судом матеріалів справи, ОСОБА_1 заявив клопотання про надання йому можливості ознайомитись із долученою до заяви представника позивача від 23 липня 2026 року копією матеріалів страхової справи. 

Клопотання відповідача у справі судом задоволено, розгляд справи відкладено до 20 серпня 2026 року.

У судовому засіданні 20 серпня 2026 року в режимі відеоконференції взяв участь відповідач у справі ОСОБА_1 . У судових дебатах відповідач у справі проти задоволення позову заперечив, вказав, що при поданні позову страхова компанія не надала належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позові вимог, а копія матеріалів страхової справи, долучена представником позивача до заяви, поданої до суду на спростування його доводів, викладених у відзиві на позов, не є належним доказом, оскільки подана поза межами відповідного процесуального строку.

Положеннями статті 174 ЦПК України визначено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною восьмою статті 178 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 28 червня 2025 року о 14 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «БМВ Х5», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Січеславський Шлях, у м. Кам`янське, Дніпропетровської області, порушив правила дорожнього руху, здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді паркану та дерева, в результаті чого пасажир автомобіля ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. 

Внаслідок вчинення цієї дорожньо-транспортної пригоди було порушено кримінальне провадження № 12025040000000680, а 03 листопада 2025 року Південним районним судом міста Кам`янського ухвалено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286-1 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років. Вирок набрав законної сили 04 грудня 2025 року. Тобто вказаним вироком, крім іншого, встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 мав чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 229369592), укладений із ПАТ «НАСК «Оранта». Вказане підтверджується роздруківкою з Центральної бази даних М(Т)СБУ щодо перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ за параметрами ТЗ на дату дорожньо-транспортної пригоди та сторонами не оспорюється.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди у ПАТ «НАСК «Оранта та до страхової компанії надійшли повідомлення про ДТП та заяви про виплату страхового відшкодування, позивачем було проведено страхове розслідування по факту ДТП, яке мало місце 28 червня 2025 року, та заведено страхову справу.

До позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування, звернулись потерпілі особи:
- ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , на момент ДТП непрацездатна особа, що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , копією паспорта на ім`я ОСОБА_3 , копією пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_3 , якій виплачено страхове відшкодування у розмірі 57 000,00 грн;
- ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , неповнолітній на момент ДТП, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , копією паспорта на ім`я ОСОБА_4 , якому виплачено страхове відшкодування у розмірі 179 000,00 грн;
- ОСОБА_5 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , малолітньої на момент ДТП доньки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 , копією паспорта ОСОБА_5 , копією свідоцтва про зміну імені ( ОСОБА_8 змінено на ОСОБА_5 ), якій виплачено страхове відшкодування у розмірі 179 000,00 грн.

Тобто, за наслідками проведення страхового розслідування страхувальником прийнято рішення про виплату потерпілим особам страхового відшкодування в загальному розмірі 415 000,00 грн, в силу договору та закону.

Відповідно до пункту 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 38 Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», чинного на момент настання ДТП, визначено, що страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт відшкодування шкоди потерпілим підтверджується копіями платіжних доручень від 05 серпня 2025 року № 46604, № 46606, № 46571, копіями угод про припинення зобов`язання переданням відступного, копіями страхових актів № ОЦВЗ-М-25-33-23496/1, № ОЦВЗ-М-25-33-23496/3, № ОЦВЗ-М-25-33-23496/2, копіями розрахунків страхового відшкодування.
Факт перебування відповідача в стані алкогольного сп`яніння під час настання страхового випадку підтверджується відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили, тому позивач і звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 415 000,00 грн в порядку регресу.

Щодо правомірності здійснення страхового відшкодування слід зазначити таке.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Як вже зазначалось вище, вина ОСОБА_1 у настанні страхового випадку доведена зібраними у справі доказами.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі – Закон) предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом, а об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.

Статтею 5 Закону визначено, що страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. 

Частиною першою статті 20 Закону визначено, що у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи здійснюється страхова (регламентна) виплата у зв`язку з:
1) лікуванням потерпілої фізичної особи;
2) тимчасовою втратою працездатності потерпілою фізичною особою;
3) стійкою втратою чи зменшенням професійної або загальної працездатності потерпілої фізичної особи;
4) моральною шкодою, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала потерпіла фізична особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
5) смертю потерпілої фізичної особи.

Частиною другою цієї статті передбачено, що розмір страхової (регламентної) виплати у разі заподіяння шкоди життю та здоров`ю потерпілої фізичної особи зменшується на документально підтверджену суму отриманого потерпілою фізичною особою (особою, яка має право на отримання відшкодування) від відповідальної за заподіяння шкоди особи, чи від іншої особи відшкодування (компенсації), здійсненого у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. У такому разі компенсація витрат особи, яка здійснила таке відшкодування (компенсацію), здійснюється на умовах та в порядку, визначених статтею 34 цього Закону.

Частина третя статті 20 Закону передбачає, що загальний розмір усіх здійснених страхових (регламентних) виплат у разі заподіяння шкоди життю та здоров`ю однієї потерпілої фізичної особи не може перевищувати розмір страхової суми за таку шкоду, встановлений цим Законом. 

Відповідно до частини першої статті 25 Закону страхова (регламентна) виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи здійснюється, якщо смерть потерпілої фізичної особи настала протягом одного року з дня дорожньо-транспортної пригоди та є прямим її наслідком.

Згідно з частиною другою цієї статті страховик у разі смерті потерпілої фізичної особи здійснює страхову (регламентну) виплату у зв`язку із втратою годувальника кожній особі, яка відповідно до ЦК України в частині відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, та з урахуванням положень СК України має право на таке відшкодування, у розмірі, що розраховується відповідно до ЦК України в частині відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого.

Страхова (регламентна) виплата у зв`язку із втратою годувальника кожній особі, яка має право на таку виплату, здійснюється у формі ануїтету - рівномірними послідовними щомісячними виплатами, якщо іншу періодичність виплат не узгоджено особою, яка має право на таку страхову (регламентну) виплату, і страховиком (МТСБУ), протягом дії такого права та не підлягає подальшому перерахунку.

Загальний мінімальний розмір страхової (регламентної) виплати особам, які перебували на утриманні одного померлого, за весь період її отримання не може становити менше 36 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку.

Страхова виплата у зв`язку із смертю потерпілої фізичної особи у мінімальному розмірі, передбаченому абзацом третім цієї частини, за письмовими зверненнями осіб, які мають право на отримання відшкодування у зв`язку із втратою годувальника, здійснюється одноразово.

Частиною третьою статті 25 Закону визначено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

Загальний розмір таких страхових (регламентних) виплат зазначеним особам стосовно одного померлого становить 25 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і виплачується таким особам у рівних частинах.

Частина четверта статті 25 Закону передбачає, що страховик здійснює страхову (регламентну) виплату особі, яка здійснила витрати на поховання та/або спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання йому документів на підтвердження таких фактів та витрат. Загальний розмір такої виплати стосовно одного померлого не може перевищувати 12 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і не залежить від сум, отриманих особою за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням та соціальним забезпеченням.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілі, а саме: ОСОБА_3 , мати загиблого внаслідок ДТП ОСОБА_2 , його неповнолітній син ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 ) повідомили ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про настання страхового випадку та звернулися із заявами про виплату страхового відшкодування.

За наслідками проведення страхового розслідування страхувальником прийнято рішення про виплату потерпілим особам страхового відшкодування в загальному розмірі 415 000,00 грн, з яких:
1) ОСОБА_3 (мати ОСОБА_2 ) отримала страхову виплату в розмірі 57 000,00 грн (згідно з розрахунком страхового відшкодування ОСОБА_3 було нараховано страхове відшкодування (моральну шкоду) в розмірі 66 666,67 грн, згідно з умовам угоди про припинення зобов`язання переданням відступного сторони, ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_3 , встановили та погодили розмір страхового відшкодування у сумі 57 000,00 грн);
2) ОСОБА_4 (неповнолітній син ОСОБА_2 ) отримав страхову виплату в розмірі 179 000,00 грн (згідно з розрахунком страхового відшкодування ОСОБА_4 було нараховано страхове відшкодування в розмірі 210 666,67 грн (мінімальний розмір відшкодування утриманцям – 144 000,00, моральна шкода – 66 666,67 грн), згідно з умовам угоди про припинення зобов`язання переданням відступного сторони, ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_4 , встановили та погодили розмір страхового відшкодування у сумі 179 000,00 грн;
3) ОСОБА_5 (в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 – ОСОБА_6 ) отримала страхову виплату в розмірі 179 000,00 грн (згідно з розрахунком страхового відшкодування ОСОБА_4 було нараховано страхове відшкодування в розмірі 210 666,67 грн (мінімальний розмір відшкодування утриманцям – 144 000,00, моральна шкода – 66 666,67 грн), згідно з умовам угоди про припинення зобов`язання переданням відступного сторони, ПАТ «НАСК «Оранта» та ОСОБА_5 , встановили та погодили розмір страхового відшкодування у сумі 179 000,00 грн.

Виплачена потерпілим сума страхового відшкодування (415 000,00 грн) не перевищує суму, визначену договором, що не суперечить закону. Ліміт страхової суми у разі заподіяння шкоди життю та здоров`ю договором визначено у розмірі 500 000,00 грн. 

Отже, страхові виплати у зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_2 нараховано відповідно до умов договору та вимог закону. 

Доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що він вже здійснив виплати потерпілим та здійснення таких виплат ПАТ НАСК «Оранта» є неправомірним, не підтверджено належними доказами, відповідачем не надано відповідних доказів на підтвердження своїх доводів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, а саме з виплатою страхового відшкодування шкоди в порядку регресу, пов`язаних з регламентною виплатою, у розмірі 415 000,00 грн.

Крім того, відповідно до статей 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6 225,00 грн та витрати на правничу (юридичну) допомогу в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись статтями 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів (виплаченого страхового відшкодування) в порядку регресу – задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» суму страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 415 000 (чотириста п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» судовий збір у розмірі 6 225,00 (шість тисяч двісті двадцять п`ять) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано протягом строку оскарження. 

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Позивач – Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (код ЄДРПОУ 00034186, місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, р/р НОМЕР_2 у банку ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», МФО 305749.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,

Повний текст рішення виготовлено 27 серпня 2026 року

Суддя: Н.Г. Нагорна