ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
08.09.2026 | Справа № 910/3539/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГЕЛІТ"
до Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ"
про стягнення 840 000,00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГЕЛІТ" (позивач) з позовом до Акціонерного товариства "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (відповідач) про стягнення 840 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає, що сплачені відповідачу Банком за гарантією № 113360/V-1183 від 27.03.2025 грошові кошти, які в подальшому відшкодовані Гаранту позивачем, є безпідставно набутим відповідачем майном за рахунок позивача, а тому підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2026 відкрито провадження у справі № 910/3539/26 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено сторонам строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.
Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання, ухвала суду від 14.04.2026 була отримана позивачем та відповідачем 14.04.2026 після 17 години в електронних кабінетах.
Крім того, ухвалу суду від 14.04.2026 опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
01.05.2026 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому сторона заперечує проти задоволення позивних вимог.
18.05.2026 позивачем подано відповідь на відзив, сформовану в підсистемі «Електронний суд» 16.05.2026.
25.05.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану можливих затримок у доставці поштової кореспонденції, відключень електричної енергії, оголошенням про сигнали про повітряні тривоги) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.
Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд 

ВСТАНОВИВ:

01.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВГЕЛІТ» (далі - ТОВ «АВГЕЛІТ», позивач, постачальник) та Акціонерним товариством «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» (далі - АТ «УГВ», відповідач, покупець) було укладено Договір поставки (графік поставки) № ШГВ 25-147, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Блок вхідного сепаратора дожимної компресорної станції (БВС-ДКС) (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти та оплатити такий Товар. Під поставкою Сторони розуміють передачу Товару Постачальником для прийняття покупцем.
Пунктом 1.2 Договору передбачено, що найменування/асортимент Товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю Товару та загальна вартість Товару вказується у специфікації (далі - Специфікація), яка є Додатком № 1 до Договору та є його невід`ємною частиною. 
Строк поставки Товару визначається Графіком поставки Товару, який є Додатком № 3 до договору та є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.2 Договору Сторони погодили загальну ціну Договору, яка визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього Договору, та становить 16 800 000,00 грн, у тому числі ПДВ - 2 800 000,00 грн.
Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Покупцем з дати підписання Сторонами акту приймання-передачі Товару або видаткової накладної, та пред`явлення Постачальником рахунку на оплату (інвойсу) шляхом перерахування на рахунок Постачальника, на умовах, зазначених у Специфікації.
Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників та вантажоодержувачів вказуються в Специфікації та Графіку поставки до цього Договору. Здійснення поставки Товару не потребує будь-яких додаткових погоджень, крім тих, що передбачені Договором. Датою прийняття Товару є дата підписання уповноваженими представниками Сторін акту приймання-передачі Товару, форма якого наведена у Додатку № 4 до цього Договору, який є невід`ємною частиною або видатковою накладною.
У Специфікації № 1 від 01.04.2025 до Договору Сторони погодили поставку Товару Блоку вхідного сепаратора дожимної компресорної станції (БВС-ДКС) у кількості однієї штуки вартістю 16 800 000,00 грн. Умови поставки Товару: відповідно до Графіка поставки Товару (п. 3 Специфікації). Умови та строки оплати: Оплата по факту поставки протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання видаткової накладної або акту приймання-передачі товару та пред`явлення Постачальником рахунку на оплату.
Строк поставки Товару згідно з Графіком поставки від 01.04.2025 до Договору - протягом 300 календарних днів з дати укладення договору.
Пунктом 10.2 Договору Сторонами погоджено вимоги забезпечення виконання зобов`язань за Договором Постачальником у двох альтернативних (або/або) способах, зокрема, у формі надання банківської гарантії виконання зобов`язань по Договору. Банківська гарантія повинна відповідати вимогам, вказаним у ФОРМІ банківської гарантії як забезпечення виконання зобов`язання за договором закупівлі, яка є Додатком № 6 до Договору, та її сума повинна бути 5% від загальної вартості (ціни) Договору.
27.03.2025 між АТ «АЛЬТБАНК» (далі - Банк) та ТОВ «АВГЕЛІТ» (далі - Принципал) було укладено Договір банківської гарантії № 113360/V-1183 (далі - Гарантія), у межах якого Банк надав Бенефіціару гарантію та прийняв на себе безвідкличне зобов`язання сплатити Бенефіціару суму, яка не перевищує 840 000,00 грн протягом п`яти робочих днів з дати одержання письмової вимоги Бенефіціара про сплату коштів за Гарантією, без необхідності для Бенефіціара обгрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги або виконання будь-яких інших умов.
Згідно з Договором банківської гарантії № 113360/V-1183 від 27.03.2025:
Бенефіціар - юридична особа, найменування якої: Акціонерне товариство «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, код 30019775;
Вимога - лист або повідомлення з вимогою до Банку сплатити кошти за Гарантією. Вимога складається Бенефіціаром і подається у довільній формі, якщо інше не визначено умовами Гарантії (у якій має зазначатися, у чому полягає порушення Принципалом Базових відносин, забезпечених гарантією), або надсилається у формі повідомлення Банку;
Гарантійний випадок - одержання Банком вимоги Бенефіціара, що становить Належне представлення, протягом Строку дії Гарантії, що свідчить про порушення Принципалом Базових відносин;
Строк дії Гарантії - до 10.10.2026 включно.
09.03.2026 ТОВ «АВГЕЛІТ» було отримано від Банку Вимогу платежу за вих. № 30- 1/726 від 09.03.2026 щодо сплати коштів за Гарантією. Вказаною вимогою Принципала повідомлено, що 09.03.2026 АТ «АЛЬТБАНК» отримав від Бенефіціара засобами системи SWIFT Вимогу № GRN/26/139/OR від 09.03.2025 на суму 840 000,00 грн. Згідно з отриманою Банком Вимогою Принципал не виконав зобов`язання в частині поставки товару в повному обсязі та у встановлені строки, тому позивача повідомлено, що Гарант приймає на себе безвідкличне зобов`язання сплатити Бенефіціару суму, яка не перевищує 840 000,00 грн, протягом п`яти робочих днів з дати одержання письмової вимоги Бенефіціара про сплату коштів за Гарантією, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь-яких інших умов.
Листом від 13.03.2026 за вих. № 30-1/815 Банк повідомив ТОВ «АВГЕЛІТ», що 13.03.2026 сплатив на користь Бенефіціара кошти у розмірі 840 000,00 грн. Також, зазначено, що згідно п. 3.3 Договору про надання банківської гарантії № 113360/V-1183 від 27.03.2025 у ТОВ «АВГЕЛІТ» виникло зобов`язання сплатити Банку Регрес повністю у Строк сплати Регресу.
04.05.2026 позивачем перераховано АТ «АЛЬТБАНК» 840 000,00 грн за сплаченою відповідачу гарантією.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вважає, що сплачені відповідачу Банком за Гарантією № 113360/V-1183 від 27.03.2025 грошові кошти, які в подальшому відшкодовані Гаранту позивачем, є безпідставно набутим відповідачем майном за рахунок позивача, а відтак, ці кошти, за доводами позивача, підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 1212 ЦК України.
В обґрунтування вказаних доводів позивач вказує, що:
- Листом від 30.12.205 та згодом повідомленням від 26.01.2025 ТОВ «АВГЕЛІТ» повідомило АТ «УГВ» про настання 24.12.2026 обставин непереборної сили, а саме триваліих аварійних відключень електричної енергії на об`єктах, на яких здійснює свою діяльність ТОВ «АВГЕЛІТ»; зазначено, що такі відключення мають масовий та непередбачуваний характер, унеможливлюють стабільну роботу виробничого обладнання, дотримання технологічних процесів, проведення випробувань та пусконалагоджувальних робіт. Вказані обставини призвели до зупинки окремих етапів виробничого процесу, неможливості дотримання внутрішніх графіків виготовлення та об`єктивно унеможливило виконання взятих на себе згідно Договору з відповідачем зобов`язань;
- отримавши усі необхідні підтверджуючі документи, ТОВ «АВГЕЛІТ» 03.02.2026 звернулось до Київської обласної ТПП із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/ фізичних осіб за договірними зобов`язаннями;
- сертифікатом від 12.02.2026 за № 3200-26-0357 Київська ТПП засвідчила настання для форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили здійснення безперервного виробничого процесу, що негативно вплинуло на виконання зобов`язань за Договором № ШГВ 25-147 від 01.04.2025.
З огляду на вищевикладене, порушення (неналежне виконання) ТОВ «АВГЕЛІТ» зобов`язань за Договором відсутнє, що, у свою чергу, свідчить про те, що в АТ «УГВ» як Бенефіціара за Гарантією та покупця за Договором, були відсутні підстави для звернення до Гаранта для виплати суми за Гарантією № 113360/V-1183 від 27.03.2025, проте Відповідачем такі кошти були отримані від Гаранта, а Позивачем останньому відшкодовані.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що:
- ТОВ «АВГЕЛІТ» не здійснило поставку визначеного договором товару, у зв`язку з чим АТ «Укргазвидобування» було отримано суму банківської гарантії у розмірі 840 000,00 грн;
- при цьому грошові кошти у розмірі 840 000,00 грн були отримані АТ «Укргазвидобування» за наявної правової підстави, у зв`язку з виконанням гарантом свого зобов`язання, чому передувало настання обумовленого сторонами (гарантом і бенефіціаром) гарантійного випадку;
- ТОВ «АВГЕЛІТ» не спростовано настання гарантійного випадку для отримання відповідачем коштів;
- наявність чи відсутність обставин непереборної сили у ТОВ «АВГЕЛІТ» не входить до предмету доказування у цій справі, оскільки вказана обставина не впливає на настання гарантійного випадку, а також на правовідносини АТ «Укргазвидобування» (бенефіціара) та АТ «АЛЬТБАНК» (гаранта);
- договір було укладено 01.04.2025 під час воєнного стану та під час існування пов`язаних з ним обставин: періодичних повітряних тривог, обстрілів, відключень електроенергії, а тому такі обставини не виникли у ТОВ «АВГЕЛІТ» 24.12.2025, оскільки вони вже існували на час укладення договору;
- форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за Договором поставки (графік поставки) № ШГВ 25-147 від 01.04.2025 можуть звільняти від відповідальності лише сторону вказаного Договору, якою АТ «АЛЬТБАНК» не є. Крім того, форс-мажорні обставини, не вливають на строки виконання ТОВ «АВГЕЛІТ» своїх зобов`язань за Договором, а можуть бути лише підставою для звільнення боржника від визначеної цим договором відповідальності, зокрема, від сплати неустойки, у період, коли такі обставини дійсно існували;
- факт належного виконання принципалом Договору поставки (в частині виконання графіку поставки) № ШГВ 25-147 від 01.04.2025 позивачем не заперечується, а відтак сплачені кошти за банківською гарантією є такими, що отримані бенефіціаром (відпоідачем) на виконання договору, що унеможливлює застосування правової конструкції, передбаченої ст. 1212 ЦК України.
Розглядаючи дану справу та оцінюючи подані сторонами документи та докази враховуючи наведені учасниками справи доводи та заперечення на них, суд виходив з наступного.
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Так, частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Судом враховано, що умовами укладено між позивачем та відповідачем договору погоджено умови про поставку товару, а саме протягом 300 календарних днів з моменту укладання договору, тобто до 26.01.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.
Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку.
Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Гарантія діє протягом строку, на який вона видана (ч. 1 ст. 561 ЦК України).
Як визначено ст. 563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.
Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.
У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.
Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта у межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.
Кредитор не може передавати іншій особі право вимоги до гаранта, якщо інше не встановлено гарантією.
Відповідно до ст. 564 ЦК України після одержання вимоги кредитора гарант повинен негайно повідомити про це боржника і передати йому копії вимоги разом з доданими до неї документами.
Гарант повинен розглянути вимогу кредитора разом з доданими до неї документами в установлений у гарантії строк, а у разі його відсутності - в розумний строк і встановити відповідність вимоги та доданих до неї документів умовам гарантії.
Так, відповідно до наданої позивачем відповідачу банківської гарантії АТ «АЛЬТБАНК» прийняв на себе безвідкличне зобов`язання сплатити Бенефіціару суму, яка не перевищує 840 000,00 грн, протягом п`яти робочих днів з дати одержання письмової вимоги Бенефіціара про сплату коштів за Гарантією, без необхідності для Бенефіціара обгрунтовувати свою Вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги або виконання будь-яких інших умов.
При цьому гарантійний випадок визначено одержання Банком вимоги Бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії гарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин. Строк дії Гарантії - до 10.10.2026 включно.
АТ «АЛЬТБАНК» сплачено відповідачу кошти в розмірі 840 000,00 грн.
Поряд з цим, під час розгляду даної справи учасниками справи не спростовано того, що позивачем належним чином виконано зобов`язання за договором № ШГВ 25-147 від 01.04.2025 в частині поставки товару у погоджений договором строк (300 календарних днів з моменту поставки товару).
Водночас, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Таким чином, при настанні обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) особа звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання. При цьому, до такої відповідальності відповідно до законодавства належить сплата неустойки (штрафу, пені) або відшкодування збитків.
Сертифікатом від 12.02.2026 за № 3200-26-0357 засвідчено настання для позивача за період з 24.12.2025 по 12.02.2026 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) в частині виконання обов`язку з поставки товару за договором № ШГВ 25-147 від 01.04.2025, укладеним між позивачем та відповідачем, тобто тривалістю у 50 календарних днів.
Проте, доказів того, що після спливу вказаного строку (17.03.2026) позивачем належним чином виконано обов`язок з поставки товару матеріали справи не містять, не надано суду доказів поставки і станом на момент розгляду даної справи
Водночас, виконання зобов`язання зі сплати за банківською гарантією не відноситься до юридичної відповідальності, отже, на вказані обставини не може розповсюджуватись норми про звільнення від відповідальності у зв`язку з настанням обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин).
Тобто настання форс-мажорних обставин може звільняти особу від відповідальності за порушення зобов`язання, проте не від самого зобов`язання, при цьому отримання коштів за банківською гарантією не є мірою відповідальності, оскільки гарантія є способом забезпечення виконання зобов`язання, яке позивачем в повному обсязі не виконано.
Крім того, суд вказує, що відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Проте, отримання відповідачем грошових коштів за наданою гарантією відбулось у зв`язку з неналежним виконання позивачем умов укладеного з відповідачем договором.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги у даній справі про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 840 000 грн як безпідставно отриманих не підлягають задоволенню, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову.
Судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з поданням позову, зважаючи на відмову в задоволені позову, покладаються на позивача у даній справі.
Керуючись статтями 129, 233, 236-238, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 08.09.2026.

Суддя О.Г. Удалова