ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 200/857/25
адміністративне провадження № К/990/45232/25 
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,
розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ДОНБАСЕНЕРГО» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025 (суддя - Зеленов А.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025 (головуючий суддя - Блохін А.А. судді: Геращенко І.В., Сіваченко І.В.) у справі №200/857/25.

встановив:
Публічне акціонерне товариство «ДОНБАСЕНЕРГО» (далі - ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП) від 25.10.2024 №0009190401.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025, позов задоволено.

Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП звернулось із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025, постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові повністю.

Підставою касаційного оскарження відповідач визначає пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з нормами підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, пункту 2 розділу ІІІ Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 №225.

На думку відповідача, суди не врахували, що факт несвоєчасної сплати задекларованих податкових зобов`язань, встановлено по податковій звітності, граничний термін сплати по яким припадав на періоди до 24.02.2022, тобто до введення воєнного стану. Крім того, податковим органом при розрахунку штрафної санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань загальну кількість днів затримки рахувало до 23.02.2022 включно, тобто розмір штрафної санкції розраховувався відповідно до кількості прострочених днів сплати до введення воєнного стану в Україні. Відповідач вважає, що суди попередніх інстанцій прийшли до помилкового висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення, з посиланням на підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 225, не може вважатися правомірним.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП проведена камеральна перевірка ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» з питань своєчасності сплати до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань з акцизного податку з реалізації електричної енергії.

За результатами перевірки податковим органом складено акт від 12.09.2024 №834/32-00-04-04-01-07- 23343582, за висновком якого встановлено порушення пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання по акцизному податку з реалізації електричної енергії за період червень- грудень 2021 року у загальній сумі 54 093 237,00 грн, в тому числі: 1 377 163,00 грн, із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання; 32 716 074,00 грн, із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» не погодилось з висновками акту та надало заперечення 10.10.2024 № 01-1.1/01552 (вх.№ 8160/6 від 14.10.2022) на акт камеральної перевірки № 834/32-00-04-04-01-07 23343582 від 12.09.2024.

Відповідь на заперечення від 24.10.2024 №4571/6/32-00-04-04-01-02 отримана ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» 01.11.2024 за №01-01414-02/1.1.

Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з ВПП прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.10.2024 №0009190401, згідно з яким до ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» за затримку сплати грошового зобов`язання застосовано штраф у розмірі 4340465,54 грн.

ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» не погодилось з висновками за розглядом заперечення подало до ДПС України скаргу від 15.11.2024 № 01-1.3/01750 (вх.№9163/6 від 19.11.2024).

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення Східного МУ по роботі з ВПП від 25.10.2024 №0009190401 залишено без змін.

Приймаючи рішення про задоволення позову суди попередніх інстанцій виходили з того, що позивачем в період з червня 2022 року по жовтень 2023 року позивачем сплачувались грошові кошти на погашення податкового боргу, у позивача наявне рішення контролюючого органу від 29.11.2022 №4052/6/32-00-04-04-01-02 щодо неможливості своєчасного виконання свого податкового обов`язку, відтак нарахування у вказаний період штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за затримку сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань є неправомірним. 

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (пункт 49.1 статті 49 ПК України).

За змістом підпункту 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Згідно з пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 222.1.1 пункту 222.1 статті 222 Податкового кодексу України, суми податку перераховуються до бюджету платниками акцизного податку протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Згідно з пунктом 124.1 статті 124 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як з`ясовано судами, позивач здійснює діяльність з виробництва електроенергії та є платником акцизного податку на електричну енергію (код платежу 14021300).

Контролюючим органом встановлено і зафіксовано актом №834/32-00-04-04-01-07 23343582 від 12.09.2024 факт порушення у частині сплати узгодженого податкового зобов`язання по акцизному податку з реалізації електричної енергії за період червень-грудень 2021 року у загальній сумі 54 093 237,00 грн., в тому числі: 21 377 163,00 грн., із затримкою до 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання; 32 716 074,00 грн., із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання.

У відповідності до витягу з підсистеми «Ведення ІКП» ІС «Податковий блок», узгоджені податкові зобов`язання, за якими виникли спірні правовідносини, частково сплачувалось позивачем у період 2022-2023 рік. Оскільки вони сплачувалися з порушенням строку на сплату та не у повному обсязі, невиплачена частина податкових зобов`язань перетворилася у податковий борг.

Як встановлено судами та не спростовано сторонами, позивачем надані до контролюючого органу декларації з акцизного податку декларацій акцизного податку за період червень-грудень 2021 року, а до суду копії платіжних документів, відповідно до яких було сплачено податкове зобов`язання з акцизного податку з реалізації електричної енергії, у тому числі на суму 32 692 934,00 грн. в період з 01.06.2023 по 03.11.2023.

Відповідно до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

Згідно з підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX ПК України, у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Наказом Міністерства фінансів України № 225 затверджено Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 225, до платників податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, які на дату набрання чинності цим Порядком мають можливість подати до контролюючого органу заяву та документи (копії документів), інформацію про відсутність можливості виконання податкових обов`язків, застосовуються такі правила.

У разі неможливості виконання платником податків податкового обов`язку, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, платник податків подає не пізніше 30 вересня 2022 року заяву про відсутність такої можливості разом з вичерпним переліком документів (копій документів), інформації, які передбачені Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - юридичної особи, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 або Переліком документів, що підтверджують неможливість платника податків - фізичної особи, зокрема самозайнятої особи, своєчасно виконати свій податковий обов`язок, у тому числі обов`язок податкового агента затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29 липня 2022 року № 225 до контролюючого органу в порядку передбаченому пунктом 8 цього розділу.

Згідно з абзацом восьмим пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 225, обов`язок доведення щодо можливості чи неможливості платником податків своєчасно виконати свій податковий обов`язок покладається на контролюючий орган. Контролюючий орган встановлює причинно-наслідковий зв`язок між обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), що сталися в результаті збройної агресії Російської федерації, безпосереднім впливом таких обставин саме на такого платника та можливістю виконання ним податкового обов`язку станом на дату, на яку припадає граничний термін виконання такого обов`язку, та керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за відповідною формою, що додається.

За приписами абзацу другого пункту 2 розділу ІІІ Порядку № 225, у разі прийняття контролюючим органом рішення про неможливість своєчасного виконання платником податків податкового обов`язку, визначеного цим Порядком, до такого платника податків не застосовується відповідальність, передбачена Кодексом або іншим законодавством, контроль за яким покладено на контролюючі органи, за його невиконання/несвоєчасне виконання.

Судами з`ясовано, 29.09.2022 та 01.11.2022 ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» звернулось до Східного МУ по роботі з ВПП з заявою щодо неможливості своєчасного виконання своїх податкових обов`язків, в тому числі і податкового боргу, який виник станом на 24.02.2022.

Рішенням Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП №4052/6/32-00-04-04-01-02 від 29.11.2022 заява позивача задоволена, податковим органом визнано, що підприємство не має можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язок.

Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини даної справи, рішення Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 29.11.2022 №4052/6/32-00-04-04-01-02, яким ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО» визнано таким, що не має можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, суди попередніх інстанцій у цій справі дійшли обґрунтованого висновку про неправомірність застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за затримку сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань за період червень- грудень 2021 року .

Стосовно доводів заявника касаційної скарги про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм пункту 124.1 статті 124 Податкового кодексу України у взаємозв`язку з нормами підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, слід зазначити що Верховний Суд у постанові від 12.11.2025 у справі №200/858/25, аналізуючи зазначені норми законодавства, врахувавши рішення Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 29.11.2022 №4052/6/32-00-04-04-01-02, яким ПАТ «ДОНБАСЕНЕРГО», визнано таким, що не має можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки, погодився з висновком судів попередніх інстанцій про неправомірність застосування відповідачем штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за затримку сплати позивачем узгоджених податкових зобов`язань.

Частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин колегія суддів вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову є обґрунтованими, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновків про їх невідповідність нормам матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оцінкою судами обставин справи, при цьому порушень норм процесуального права, які б вплинули або змінили цю оцінку, скаржником не зазначено. Тобто, фактично відповідач у касаційній скарзі просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно встановлених судами попередніх інстанцій фактичних обставин у справі.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.08.2025 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2025 у справі №200/857/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді | В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова