Справа № 299/5988/24

П О С Т А Н О В А
Іменем України

20 липня 2026 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів: Собослоя Г.Г., Шевчука В.В. 
за участю секретаря судового засідання: Тайстри І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року про роз`яснення судового рішення, постановлену головуючим суддею Надопта А.А., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору – Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини
встановив:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору – Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Позов мотивує тим, що 03.05.2008 між позивачем та відповідачкою був укладений шлюб, про що посадовою особою виконавчого комітету Малокопанської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області зроблений актовий запис №2. Від шлюбу з відповідачкою народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 25.12.2008. В подальшому згідно рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.02.2023 шлюб між позивачем і ОСОБА_4 розірвано. 
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що з моменту окремого проживання (розлучення) з відповідачкою, їх син ОСОБА_5 знаходиться на його повному утриманні. На даний час проживає разом з позивачем по місцю мого проживання у будинку батьків позивача по АДРЕСА_1 , де в нього є своя кімната і син ОСОБА_5 має все необхідне для проживання, зростання і нормального розвитку, син відвідує школу, закінчив 9-В Виноградівської ЗОШ №4. За останні місяці відповідачка приїжджала на побачення з сином, приносила гостинці і все, та поверталась до себе по місцю свого проживання. З моменту окремого проживання з відповідачкою, син ОСОБА_5 знаходяться на повному утриманні позивача, оскільки відповідачка не надає жодної матеріальної допомоги, тому він сам утримує сина, і несе всі витрати.
Окрім того, з початку 2024 року відповідачка не виявляє заінтересованості в тому як зростає їх спільний син ОСОБА_3 , не цікавиться його успіхами в навчанні, не піклується про фізичний і духовний розвиток в необхідному обсязі, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, майже не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає на даний час дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. 
На підставі вищенаведеного позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - позивачем по справі за адресою проживання батька: АДРЕСА_1 , залишити сина ОСОБА_3 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити той факт, що він самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року позов задоволено.
Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою проживання батька : АДРЕСА_1 , та залишити сина ОСОБА_3 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .

18.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 звернулося в суд із заявою про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року.
Вказують, що  ОСОБА_1 через ЦНАП подав на ім`я голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання йому відстрочки від мобілізації на особливий період на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України №3543-ХІІ. Серед документів, що підтверджують право на отримання відстрочки від мобілізації, надав копію рішення у справі №299/5988/24. Заявник заявляє, що рішення є не зовсім зрозумілим в частині визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишення дитини на утриманні та самостійному вихованні батька.
Враховуючи дані обставини, заявник просить дати відповідь на такі питання: Чи рішення суду у справі №299/5988/24 позбавляє ОСОБА_2 батьківської правосуб`єктності?; чи змінився обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , між його батьками?; Чи носить рішення у справі 299/5988/24 преюдиційний характер в розумінні вимог п.4 ч.1 ст.23 ЗУ №3543-ХІІ?

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року заяву про роз`яснення судового рішення задоволено.
Роз`яснено наступне:
Рішення суду у цивільній справі №299/5988/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про визначення місця проживання дитини - не позбавляє ОСОБА_2 батьківської правосуб`єктності. 
Визначені законом обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 між його батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – не змінився. 
Рішення суду у справі №299/1134/24 в частині вирішення вимог позову про залишення дитини на утриманні та самостійному вихованні та проживанні біля батька – не носить преюдиційного характеру.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою заяву про роз`яснення судового рішення залишити без розгляду.
Вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, передчасною, такою, що винесена з порушенням норм цивільно-процесуального законодавства і з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вказує, що суд першої інстанції проігнорував заперечення подані позивачем, зокрема клопотання про повернення заяви про роз`яснення рішення заявнику та заяву про відмову в задоволенні заяви про роз`яснення рішення.
ІНФОРМАЦІЯ_3 за подання заяви про роз`яснення судового рішення не сплатив визначений законодавством судовий збір. Крім цього, РТЦК не є юридичними особами, тобто такі не наділені правосуб`єктністю подавати в даній справі заяви, оскільки також не є учасником справи.
Також, просить звернути увагу, що заочне рішення суду першої інстанції не містить двозначних трактувань, є зрозумілим та доступним для сприйняття, а тому підстав для задоволення поданої заяви не було.

До початку розгляду справи від представника Виконавчого комітету Виноградівської міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування у зв`язку з неможливістю забезпечити явку такого в судове засідання.
Учасники справи в судове засідання не з`явились.
Інших заяв або клопотань від сторін спору не надходило.
ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомлений про дату, час та місце судового засідання шляхом отримання судової повістки в особистому кабінеті підсистеми «Електронний суд», що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документа від 30.04.2026 (а.с.84).
Позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 повідомлені належним чином, зокрема шляхом направлення судових повісток рекомендованим повідомленням з відміткою про вручення. З невідомих для суду причин такі повістки не повернулися на адресу апеляційного суду, однак згідно трекінгу поштових відправлень з офіційного сайту АТ «Укрпошта» за трек-номером R067159898988 відповідач ОСОБА_2 отримала судову повістку особисто 06.05.2026 та за трек-номером R67159896096 позивач ОСОБА_1 - відсутній за вказаною адресою.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18, касаційний суд виснував, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
У зв`язку з тим, що сторони по справі не з`явились, однак такі були повідомлені про судове засідання належним чином, а матеріалів справи достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, то таку слід вирішити по суті.
Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних доводів.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору – Орган опіки та піклування Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року позов задоволено.
Визначено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою проживання батька : АДРЕСА_1 , та залишити сина ОСОБА_3 на самостійному утриманні та вихованні батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме: неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особа, яка не брала участі в розгляді справи, 18.11.2025 подав заяву про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року.
Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року заяву про роз`яснення судового рішення задоволено.
Роз`яснено наступне:
Рішення суду у цивільній справі №299/5988/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- орган опіки та піклування Виноградівської міської ради про визначення місця проживання дитини - не позбавляє ОСОБА_2 батьківської правосуб`єктності. 
Визначені законом обсяг сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 між його батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – не змінився. 
Рішення суду у справі №299/1134/24 в частині вирішення вимог позову про залишення дитини на утриманні та самостійному вихованні та проживанні біля батька – не носить преюдиційного характеру.
ІНФОРМАЦІЯ_3 не залучався Виноградівським районним судом до розгляду зазначеної справи.
Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення в порядку статті 271 ЦПК України, т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив, що винесене судове рішення безпосередньо стосується прав та законних інтересів ІНФОРМАЦІЯ_5 , який відповідно до Закону України №1932-ХІІ являється органом військового управління що забезпечує виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Відповідно до частини першої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Така правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 27.03.2019 у справі №562/500/17.
Тлумачення статті 271 ЦПК України дозволяє стверджувати, що підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі. Якщо фактично ставиться питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Таким чином, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.
Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.
Підстави для роз`яснення судового рішення існують тоді, коли постанова чи ухвала суду є незрозумілою, і без такого роз`яснення її тяжко виконати, оскільки високою є імовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.
Отже, роз`яснення судового рішення є по суті одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим самим судом.
Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» наведено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню. Згідно з вказаною нормою права до рішень які підлягають примусовому виконанню не відносяться рішення щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.
Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15.11.2024, про роз`яснення якого подано заяву, не підлягає примусовому виконанню, воно не допускає кількох варіантів тлумачення. 
Таким чином, рішення місцевого суду про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не є судовим рішенням, яке підлягає виконанню у розумінні частини другої статті 271 ЦПК України.
Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не залучався судом першої інстанції до участі в справі. 
За змістом частини першої статті 271 ЦПК України, із заявою про роз`яснення судового рішення можуть звернутись учасники справи, державний виконавець, приватний виконавець, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.
Отже, із заявою звернулась особа, яка не була учасником справи, та просила роз`яснити рішення, яке не підлягає примусовому виконанню. 
Зі змісту поданої заяви вбачається, що заявник фактично просить надати тлумачення рішення суду відносно положень Сімейного кодексу України та Закону України №3543-ХІІ.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не залучався Виноградівським районним судом до розгляду зазначеної справи, та текст рішення суду не містить двозначних трактувань, є зрозумілим та доступним для сприйняття, в ньому викладені обставини в обґрунтування прийняття саме такого рішення, в ньому дано оцінку та правовий аналіз поданим доказам, а також зазначено посилання на ті законодавчі акти, якими керувався суд, приймаючи рішення.
Проаналізувавши поставлені заявником питання, суд першої інстанції зазначив, що рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області у справі №299/5988/24 не позбавляє батьківської правосуб`єктності ОСОБА_2 . Так само, питання про зміну визначеного законом обсягу сімейних прав та обов`язків щодо виховання та утримання дитини – не було передано на судовий розгляд позивачем, а тому даним рішенням не змінено визначені законом обсяг сімейних прав та обов`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В ухвалі суд також вказав, що зазначене рішення суду в частині вирішення вимог позову про залишення дітей на утриманні, самостійному вихованні та проживанні біля батька не носить преюдиційного характеру, оскільки на розгляд суду був переданий спір щодо способів виховання та утримання, та визначення місця проживання дитини, а не спір про існування фактів в рамках сімейних відносин.
Рішення у даній справі не підлягає примусовому виконанню, рішення суду є зрозумілим для сторін, не передбачає подвійного тлумачення, у сторін труднощі у його реалізації не виникають, а обставини, що на думку заявника, стали підставою для подання вказаної заяви, не можуть слугувати підставою для роз`яснення вказаного рішення, оскільки не відповідають правовій природі та призначенню статті 271 ЦПКУкраїни. У суду першої інстанції були відсутні підстави для роз`яснення рішення Виноградівського районного суду від 15 листопада 2024 року, а тому ухвала Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року підлягає скасуванню. 
В той же час, колегія суддів повторно зазначає, що заяву було подано особою, яка не була учасником справи. ЦПК України не передбачає права особи, яка не була учасником справи (за винятком державного або приватного виконавця) звертатись до суду за роз`ясненням судового рішення.
На дані обставини звернув увагу в своїх доводах апеляційної скарги також ОСОБА_1 , із чим колегія суддів погоджується.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо його подала особа, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; якщо від імені заінтересованої особи його подала особа, яка не має повноважень на ведення справи (пункти 1 і 2 частини першої статті 257 ЦПК України). Такий процесуальний наслідок суд застосовує, якщо про вказані обставини стало відомо після відкриття провадження у справі.
А отже, заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_6 , відповідно до пункту першого частини першої статті 257 ЦПК України, слід залишити без розгляду, оскільки така особа не має права на звернення до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, а отже, не має цивільної процесуальної дієздатності.
Враховуючи наведене та керуючись нормами статей 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 01 грудня 2025 року про роз`яснення судового рішення, скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_6 про роз`яснення рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2024 року в справі № 299/5988/24, залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 липня 2026 року.

Суддя-доповідач:

Судді: