Справа №461/4030/26 
Провадження №2/461/2803/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 липня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді  Кротової О.Б.,
секретар судового засідання  Петрушка І.С.,
за участі:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
03.06.2026 позивач АТ «Ідея Банк» через систему Електронний суд звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором в розмірі 176386,50грн та 2662,40 грн судового збору.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з метою отримання послуг AT «Ідея Банк», 24.04.2023 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір №1703054 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку (надалі - Договір). Даний договір було підписано Клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України.
Відповідно до умов п. 1.4.1. Договору Клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону, зазначеного в цьому Договорі, як Фінансового номеру телефону ( НОМЕР_1 ) для отримання СМС-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання ЕП договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче ( НОМЕР_1 ), належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису створює для Клієнта юридичні наслідки. Згідно із п. 1.5 Договору накладення ЕП здійснюється шляхом підтвердження Банком достовірності ОТР-паролю, що був повідомлений Банку Клієнтом після його автентифікації.
Також, 08.04.2025 між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №M35.34606.011763793, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (Фінансовий номер) відповідача, про що свідчить п. Кредитного договору, реквізити сторін та зазначене нижче.
Згідно договору кредиту відповідачка отримала кредит в розмірі 140000грн зі сплатою 81% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені кредитним договором, графіком щомісячних платежів.
Зазначає, що банк у повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору. 
Відповідачка не повернула отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатила нараховані відсотки, інші платежі за кредитним договором.
Останню сплату відповідачкою/зарахування по кредитному договору здійснено 08.10.2025 у зв`язку із чим сума боргу відповідачки за кредитним договором станом на 22.04.2026 становить: прострочений борг - 132999,50 грн, прострочені проценти - 43387 грн, а всього - 176386,50грн.
Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ) та довідкою - розрахунком заборгованості станом на 22.04.2026.
Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідачки направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.03.2026. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачку було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги до відповідачки будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора.
Враховуючи наведене, а також те, що на даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, просить позов задоволити.
Ухвалою судді від 08.06.2026 прийнято до розгляду даний позов та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, призначено судове засідання.
02.07.2026 відповідачкою ОСОБА_1 через систему Електронний суд подано відзив на позовну заяву, в якому просить задоволити позовні вимоги частково, зменшивши розмір заборгованості за простроченим основним боргом до суми 77000грн, зарахувавши всі сплачені нею кошти у сумі 63000грн безпосередньо в рахунок зменшення тіла кредиту, з наступних підстав. Зазначає, що визнає позовні вимоги частково, заперечує щодо задоволення позову в частині стягнення процентів у розмірі 43 387,00грн, заявленого позивачем розміру основного боргу (тіла кредиту), а також стягнення судового збору. Відповідачка просить зменшити розмір заборгованості за тілом кредиту до суми 77 000,00 грн, виходячи з того, що за укладеним кредитним договором вона фактично отримала кредитні кошти в розмірі 140 000,00грн. Протягом дії договору нею було здійснено 6 регулярних платежів на загальну суму 63 000,00грн, що повністю підтверджується банківською випискою по рахунку, наданою позивачем. Проте, як вбачається з розрахунку позивача, банк спрямував понад 56 000,00грн із внесених нею коштів виключно на погашення відсотків (прострочених процентів), натомість сума основного боргу зменшилась лише на мізерну частку - до 132999,50грн. На думку відповідачки, математична модель списання коштів, застосована позивачем, за якої за умови регулярного внесення значних сум, тіло кредиту практично не погашається, створює ситуацію штучного нарощення боргу та очевидного фінансового дисбалансу. Заперечуючи правомірність нарахованих відсотків, зазначає, що кредитним договором встановлено фіксовану процентну ставку у розмірі 81% річних, при цьому реальна річна ставка за договором становить 119,99%, що, на її думку, є формою цивільно-правового зловживання правом. Просить врахувати, що нарахування процентів здійснювалося під час дії воєнного стану в Україні, на її утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, а щомісячний дохід є обмеженим. Стягнення процентів у розмірі 43387,00 грн за таких обставин призведе до повного зубожіння родини. Зважаючи на Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» щодо захисту позичальників у період дії воєнного стану та загальні засади цивільного судочинства щодо захисту слабкої сторони у договорі (споживача), вважає, що позивачу має бути повністю відмовлено у стягненні зазначених процентів. Звертає увагу на недобросовісність зі сторони банку під час її спроб у досудовому порядку врегулювати спір щодо заборгованості. Зазначає, що вона намагалася врегулювати питання кредиту з АТ «Ідея Банк» та просила надати їй реальну, економічно обґрунтовану реструктуризацію боргу з урахуванням матеріального стану та наявності неповнолітніх дітей. Позивач формально виходив на зв`язок, проте запропоновані умови носили виключно кабальний та декларативний характер. Банк виставив до сплати абсолютно захмарні, штучно збільшені суми, які передбачали капіталізацію відсотків та збільшення підсумкового фінансового тягаря. Окрім цього, керуючись ч.5 та ч.9 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із сплатою судового збору, просить не стягувати із неї, а залишити за позивачем.
08.07.2026 представником позивача AT «Ідея Банк» Яворською В.Р. подано відповідь на відзив, в якій просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Вказує, що по-перше, відповідач визнає визнає заявлені вимоги в частині стягнення заборгованості на загальну суму 77000,00 грн, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають доказуванню та повинні бути задоволені. По-друге, відповідачка у своєму відзиві спирається тільки на отриману суму за Кредитним договором, рахує виключно тіло кредиту, всупереч підписаному Кредитному договору, а саме пункту 1.6, в якому прямо зазначені проценти за користуванням кредитними коштами, а також підписаному додатку №1 до Договору Графіку щомісячних платежів, відповідно до якого відбувається погашення заборгованості. Звертає увагу, що згідно з випискою по рахунку відповідачки за Кредитним договором, ОСОБА_1 у період з 06.05.2025 по 08.10.2025 було здійснено погашення заборгованості за Кредитним договором на загальну суму 62700,00 грн, що фактично свідчить про укладення Кредитного договору та визнання нею кредитної заборгованості. По-третє, банком не порушено чинне законодавство щодо нарахування процентів по Кредитному договору та відсутні ознаки щодо непропорційно великої суми компенсації за користування коштами, оскільки нарахування відбувалося у відповідності із вимогами Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Закону України «Про споживче кредитування». По-четверте, Кредитний договір було укладено 08.04.2025, а повномасштабне вторгнення розпочалось 24.02.2022. Сторони погодили всі його умови, у тому числі щодо розмірів та строків погашення грошових зобов`язань, відповідальності за порушення договірних умов кожною із сторін. Відповідно до п. 3 Кредитного договору Позичальник підтверджує своє місце праці - «ПП Сміла Геосервіс» та розмір середньомісячного доходу - 23000,00грн. Згідно пункту 3.5 Кредитного договору відповідач підтверджує і засвідчує, що вся інформація та/або документи, надані ним Банку є повною та достовірною у всіх відношеннях і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації, що можуть статися, не пізніше, ніж через 3 банківських дні від настання таких змін. Відповідач жодним чином не повідомляла Банк про настання подій/змін у її житті, які безпосередньо перешкоджали їй у своєчасному здійсненні погашення боргу за Кредитним договором. Підписуючи Кредитний договір, ОСОБА_1 повинна була врахувати необхідність сплати щомісячних платежів згідно Графіку, оскільки вона взяла на себе кредитні зобов`язання на весь час дії Кредитного договору. Також, 04.03.2026 АТ «Ідея Банк» надіслало Відповідачці вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань (копія вимоги та докази її надіслання наявні в матеріалах справи), якою ОСОБА_1 була повідомлена про те, що в неї наявна заборгованість згідно з Кредитним договором, вказано розмір боргу, а також з чого він складається. Попереджено також про можливість стягнення заборгованості у примусовому порядку на власний вибір Банку у випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором в тридцятиденний строк з дня надіслання цієї вимоги. Додатком до вище вказаної вимоги було долучено також довідку-розрахунок заборгованості Відповідача за Кредитним договором, що містила інформацію про загальний розмір боргу, а також кожну його складову. Разом з тим, після надсилання АТ «Ідея Банк» вищевказаної вимоги ОСОБА_1 жодним чином не висловила заперечень щодо її змісту.
До відповіді на відзив представником банку долучено також розрахунок заборгованості (детальний) за Кредитним договором від 08.04.2025 №M35.34606.011763793, виконаний станом на 22.04.2026.
20.07.2026 відповідачкою через систему Електронний суд подано заперечення на відповідь на відзив, в якому, підтримуючи позицію, наведену у відзиві на позовну заяву, додатково зазначає наступне. У відзиві нею визнано лише факт отримання фінансового ресурсу та залишок реального тіла кредиту за вирахуванням фактично сплачених коштів. Наводить наступний розрахунок залишку отриманих коштів: відповідач отримала 140 000,00 грн та повернула Банку в період з 06.05.2025 по 08.10.2025 суму в розмірі 63 000,00 грн, що підтверджено відповідними квитанціями. Таким чином, сума чистих коштів Банку, яка залишилась у відповідача, становить 77 000,00 грн (140 000,00 - 63 000,00). Вона категорично заперечує проти правомірності нарахованих Банком процентів. Спрямування банком понад 56 000,00 грн виключно на погашення відсотків без зменшення тіла кредиту суперечить ст. 526 ЦК України щодо належного та справедливого виконання зобов`язань.
Представник позивача AT «Ідея Банк» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності за наявними у матеріалах справи доказами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. У відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив просила здійснювати розгляд справи без її участі на за наявними матеріалами справи.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що 24.04.2023 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Договір №1703054 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку (надалі - Договір). Даний договір було підписано Клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України.
Відповідно до умов п. 1.4.1. Договору Клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону, зазначеного в цьому Договорі, як Фінансового номеру телефону ( НОМЕР_1 ) для отримання СМС-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання ЕП договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що номер телефону, що зазначений нижче ( НОМЕР_1 ), належить виключно йому, а відтак накладений ЕП однозначно пов`язаний з клієнтом, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису створює для Клієнта юридичні наслідки. Згідно із п. 1.5 Договору накладення ЕП здійснюється шляхом підтвердження Банком достовірності ОТР-паролю, що був повідомлений Банку Клієнтом після його автентифікації.
Також, 08.04.2025 між Банком та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №M35.34606.011763793, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль), який був надісланий на номер мобільного телефону (Фінансовий номер) відповідачки, про що свідчить п. Кредитного договору, реквізити сторін та зазначене нижче.
Власне волевиявлення на укладення Кредитного договору відповідачка висловила шляхом його підписання Електронним підписом (надалі - ЕП), а саме відповідачкою було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з Фінансового номеру в мобільному додатку О.Bank 2.0. СМС-повідомлення (ОТР-пароль, отриманий від Банку - з альфа імені «IdeaBank»), що узгоджується з п. 1.4.1. Договору №1703054. Згідно з п. 1.5 Договору накладення ЕП Клієнта здійснюється шляхом перевірки та підтвердження Банком достовірності ОТР-паролю, що був повідомлений (шляхом введення в мобільному додатку О.Bank 2.0.) Банку Клієнтом після його автентифікації. Також, у Договорі визначено номер мобільного номера НОМЕР_1  в якості Фінансового номера відповідача.
Відповідно до п.1. договору кредиту №M35.34606.011763793 від 08.04.2025, банк надає клієнту кредит на споживчі цілі, а клієнт отримує його на наступних умовах: тип кредиту - МОБІЛЬНИЙ-БОНУС (п.1.1.); сума кредиту - 140000 грн (п.1.2.); процентна ставка та тип, % річних - 81% - фіксована (п.1.3.); строк кредиту - 36 місяців (п.1.4.).
Пунктом 1.8. договору кредиту визначено, що дата повернення кредиту - по 08.04.2028 включно. Повернення заборгованості за договором здійснюється через рахунок НОМЕР_2 , відкритий у банку відповідно до порядку повернення кредиту, згідно з додатком №1.
Також ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено інформацію та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, а також Графік щомісячних платежів за кредитним договором.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується платіжними інструкціями №2734923 від 08.04.2025 та №2734931 від 08.04.2025, та випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ).
Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У відповідності до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, на адресу відповідачки направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 04.03.2026. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагало терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.
Як вбачається із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, позивач вказує, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, заборгованість останньої станом на 22.04.2026 становить: прострочений борг - 132999,50 грн, прострочені проценти - 43387 грн, а всього - 176386,50грн.
Заборгованість відповідачки підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ), довідкою-розрахунком заборгованості станом на 22.04.2026 та детальним розрахунком заборгованості за договором кредиту №M35.34606.011763793 від 08.04.2025, що є належними доказами наявності та розміру такої заборгованості. Зокрема, із детального розрахунку заборгованості за договором кредиту №M35.34606.011763793 від 08.04.2025 вбачається, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося позивачем, починаючи з 08.04.2025 по 03.03.2026 включно, за відсотковою ставкою 81% річних.
Судом не беруться до уваги доводи сторони відповідача про неправомірність розподілу сум, сплачених відповідачкою в погашення суми заборгованості, зважаючи на таке.
Згідно з п.п.2.4. кредитного договору нанесенням електронного підпису під цим договором, позичальник акцептує Публічну пропозицію про приєднання до ДКБОФО, та погоджується з тим, що ДКБОФО і Тарифи, які є невід`ємною частиною ДКБОФО, та Графік щомісячних платежів (Додаток №1 до Договору), є невід`ємними складовими цього Договору, та зобов`язується виконувати їх умови.
Відповідно до п.9.10. ДКБОФО у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором кредиту у повному обсязі ця сума погашає заборгованість у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору кредиту.
Графіком платежів за кредитним договором №M35.34606.011763793 від 08.04.2025, зокрема, встановлено суми щомісячних платежів за договором, а також черговість зарахування внесених сум на погашення вимог (проценти, тіло кредиту).
Також у статті 19 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит. Так, вказана норма передбачає, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про споживчий кредит у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості: 1) у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; 2) у другу чергу сплачуються сума кредиту та проценти за користування кредитом; 3) у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору про споживчий кредит.
Аналізуючи в сукупності Графік платежів за кредитним договором №M35.34606.011763793 від 08.04.2025, виписку по особовому рахунку № НОМЕР_2 (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - НОМЕР_3 ), суд приходить до висновку, що розподіл внесених ОСОБА_1 сум грошових коштів на погашення кредитної заборгованості (черговість погашення вимог) здійснювалося позивачем у відповідності до вимог Закону України "Про споживче кредитування" та ДКБОФО.
Таким чином, суд бере до уваги детальний розрахунок, який наданий АТ «Ідея Банк» та здійснений відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», умов Кредитного договору, ДКБОФО, та вважає його належним та допустимим доказом на підтвердження розміру кредитної заборгованості відповідачки.
Тим самим підтверджується і той факт, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося позивачем, починаючи з 08.04.2025 по 03.03.2026 включно, за відсотковою ставкою 81% річних.
Наданий детальний розрахунок заборгованості спростовує також доводи відповідачки про встановлення банком реальної ставки понад 100% річних для фізичної особи, оскільки вимога про стягнення 119,00 процентів річних від простроченої суми відповідно до ст.625 ЦК України, позивачем не заявлялася.
Суд вважає безпідставними покликання сторони відповідача про звільнення її від сплати нарахованих процентів за кредитним договором у зв`язку із введенням в країні воєнного стану, з огляду на наступне.
За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 1 статті 617 Цивільного кодексу України).
Тобто, можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання вцілому. В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.
Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 по справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 16.07.2019 по справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.
Введення воєнного стану на території України не означає, що відповідачка не може виконувати зобов`язання, оскільки жодних доказів про те, що вказані обставини призвели до неможливості нею погашати заборгованість суду не було надано.
Крім цього, саме по собі введення воєнного стану, без доведення учасником справи причинно-наслідкового зв`язку між його введенням та невиконанням зобов`язань через вплив форс-мажорних обставин звільняє виключно від відповідальності за порушення зобов`язань та жодним чином не звільняє від виконання самого зобов`язання.
Суд критично оцінює наведені відповідачем доводи щодо недобросовісності позивача під час спроб досудового врегулювання спору, як такі, що не спростовують заявлених позовних вимог та не мають правового значення для вирішення спору.
Сам по собі факт звернення відповідача до банку з пропозиціями щодо реструктуризації заборгованості не свідчить про припинення чи зміну існуючих договірних зобов`язань, а також не звільняє боржника від обов`язку належного виконання умов укладеного кредитного договору. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Недосягнення сторонами згоди щодо зміни умов кредитного договору чи проведення реструктуризації не припиняє обов`язку позичальника виконувати прийняті на себе договірні зобов`язання.
Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №M35.34606.011763793 від 08.04.2025 у розмірі 176386,50грн.
Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст.2, 10, 12, 141, 258, 259, 263-265, 274-279, 354 ЦПК України, cуд,-
у х в а л и в:
позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - задоволити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за договором кредиту №M35.34606.011763793 від 08.04.2025 у розмірі 176386,50грн (сто сімдесят шість тисяч триста вісімдесят шість гривень п`ятдесят копійок). 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 23.07.2026.
Учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 19390819, адреса: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11;
представник позивача: Жовтонецький Віктор Миколайович, 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, офіційна електронна адреса: www.ideabank.ua, адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер засобу зв`язку НОМЕР_4 ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 .

Суддя          Ольга КРОТОВА