КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ 

Справа №552/2831/26 
Провадження № 2/552/2296/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2026 року Київський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді Кузіної Ж.В.
секретар судового засідання Гасанова Т.С. 
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 25 вересня 2024 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 2020098 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку. На підставі чого між сторонами укладено Угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної карти № С-001-353922-24-980. Кредитний договір підписано електронним підписом, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитний ліміт в розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків 70,8 % річних з поверенням, сплатою кредиту та інших платежів у тому числі процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Відповідач зобов`язалася погашати кредит та сплачувати нараховані проценти за користування грошовими коштами. Станом на 09 лютого 2026 року заборгованість становить 68 832 грн. 79 коп. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором та понесені витрати при розгляді справи.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2026 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача АТ «ІдеяБанк» не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень щодо проведення розгляду справи у заочному провадженні не надано.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відстуність позовні вимоги визнає частково в частині тіла кредиту та відсотків інші штрафні санкції не визнає
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, які в судове засідання не з`явилися.
Суд, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 вересня 2024 року АТ «Ідея Банк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 2020098 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку. Даний договір підписано клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток.
Також, 25 вересня 2024 року між АТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено договір кредиту№ С-001-353922-24-980, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 70,8 % річних. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації.
Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Частиною третьою статті 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання виконав належним чином, надав відповідачу кредитні кошти. 
Враховуючи встановлені судом обставини та надані позивачем докази, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, яка складається з тіла кредиту та нарахованих відсотків за кредитним договором підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій за кредитним договором № С-001-353922-24-980 в розмірі 100 грн. то суд виходить з наступного.
За п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу на загальну суму 100 грн. нараховану позивачем у період дії в Україні воєнного стану.
На підставі викладеного з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення:
за договором кредиту № С-001-353922-24-980від 25.09.2024 в розмірі 68 732 грн. 79 коп., з яких: 46 263 грн. 90 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 22 468 грн. 89 коп. – сума заборгованості по процентам за користування кредитом.
Такий розмір заборгованості відповідає до умовам договору та підтверджений наданими до суду розрахунками. 
Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача АТ «Ідея Банк» заборгованість за договором в сумі 68 732 грн. 79 коп.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Суд дослідив питання наявності у відповідача ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій в контексті можливого звільнення від відшкодування судових витрат позивача та зазначає наступне.
Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Відповідно до сталої правової практики Верховного Суду, у спорах, що виникають із договірних правовідносин, зокрема у справах за позовами банківських установ про стягнення кредитної заборгованості, де учасник бойових дій є відповідачем у зв`язку з невиконанням цивільно-правових зобов`язань, визначена пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» пільга застосуванню не підлягає, оскільки предмет даного спору не пов`язаний із захистом чи порушенням соціальних або інших прав самого ветерана війни.
Враховуючи, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з поверення боргів» задоволено частково, а даний спір не пов`язаний із захистом порушених прав самого учасника бойових дій, судові витрати позивача по сплаті судового збору за правилами частини 1 статті 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позовні вимоги задоволено на 99,8 %, тому судові витрати підлягають відшкодуванню позивачу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 2657 грн. 07 коп. 

Керуючись ст.ст. 10,12,81, 141, 259,263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № С-001-353922-24-980 від 25 вересня 2024 року у розмірі  68 732 грн. 79 коп., на відшкодування понесених судових витрат – 2657 грн. 07 коп., а всього стягнути 71 389 грн. 86 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач - Акціонерне товариство «Ідея Банк», код ЄДРПОУ 19390819, місцезнаходження: 79008, м.Львів, вул. Валова,11,
Відповідач – ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий Ж.В.Кузіна