Справа № 948/706/26 
Номер провадження 2/948/645/26 

07.08.2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Тимофєєвої Г.Л., 
за участю секретаря судового засідання Порохні І.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ :

16.07.2026 ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської обрості з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позову зазначила, що 14 лютого 2024 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Карлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 15. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, не живуть однією сім`єю, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету. 
В шлюбі мають малолітню дитину: малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.1-2).
Ухвалою суду Машівського районного суду Полтавської області від 20.07.2026 відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 15).
У судове засідання 07.08.2026 позивачка ОСОБА_1 не з`явилася. До позовної заяви про розірвання шлюбу додала заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягала (а.с.12).
За нормами ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності
Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином та завчасно шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем відбування покарання до ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) (а.с. 20,21) За повідомленням колонії ОСОБА_2 отримав судову повістку (а.с.22).
Заява про участь відповідач в судовому засіданні, в тому числі в режимі ВКЗ, до суду не надходило. 
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. 
За положеннями ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та надавши їм належну оцінку, судом установлено таке.

Судом установлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 лютого 2024 року у  Карлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 15(а.с.7). 
У шлюбі подружжя має малолітню дитину: малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 22.05.2024, виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис 384 від 21.05.2024 (а.с.8)
Зі змісту позову вбачається, що позивач наполягає на розірвані шлюбу, оскільки їх шлюб фактично припинив своє існування, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Даних, які б свідчили проте, що відповідач оспорює обставини, зазначені позивачем в заяві, судом не встановлено. 
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина 1 статті 24 СК України).
Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд уважає, що оскільки позивачка з відповідачем мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, не проживають разом, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб, укладений між сторонами, потрібно розірвати.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.
Відповідно до ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Таким чином, судовий збір за даною категорією справи складає – 1331,20 грн. Між тим, враховуючи клопотання позивача та відповідно на наявність обставин, передбачених п. 3 ч.1 ст. 8 Закону, суд вбачав наявність підстав для відстрочки сплати судового збору позивачем про подачі позову. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Отже з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 1 331,20 грн.
Керуючись ст. ст. ст. 10, 12, 76, 259, 263-265 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 14 лютого 2024 року у  Карлівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 15 від 14.02.2024.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
На підставі ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України, копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Повне найменування сторін та учасників справи:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)».

Суддя        Г.Л.Тимофєєва