КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2026 року м. Київ справа №320/63934/25
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жука Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом  ОСОБА_1 
до 1) Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській 
області,
2) Державної міграційної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення від 21.05.2020 №125/2020,
зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач) з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі – відповідач 1), Державної міграційної служби України (далі – відповідач 2), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку за № 125/2020 від 21.05.2020 Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, погоджене начальником Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області, затверджене Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства;
- зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України видати паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 20.06.2015 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та про реєстрацію місця проживання. Протягом 10 років з моменту отримання паспорту громадянина України позивач придбав об`єкт нерухомості, тобто вчинялись нотаріальні дії з перевіркою актуальності та дійсності його документів, рівно як і при відчужені корпоративних прав у квітні 2025 році, наразі позивач має постійне місце роботи у критично важливій інфраструктурі, де він був заброньований, тобто згідно ВОД є військовозобов`язаним, як громадянин України. 04.09.2015 позивач вступив у шлюбні відносини з ОСОБА_2 та у свідоцтві про шлюб зазначено, що він є громадянином України, Також ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народився син, у свідоцтві про народження якого зазначено, що батько - ОСОБА_1 , є громадянином України. У той же час, за результатами звернення повивача до Паспортного сервісу ДП «Документ» за продовженням терміну дії паспорта громадянина України для виїзду закордон, у наданні зазначеної послуги йому було відмовлено та повідомлено про скасування паспорту серії НОМЕР_1 з підстав порушення законодавства України що підтверджується висновком за № 125/2020.
Позивач зазначає, що подана ним заява про отримання паспорта громадянина України у 2014 р. з доданими до неї документами була перевірена фахівцями відповідача, за результатами розгляду яких відповідачем прийнято рішення про видачу запитуваного паспорта, при цьому отримавши паспорт громадянина України позивач надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги закону щодо підстав набуття громадянства України. За переконанням позивача, відповідачами в порушення принципу пропорційності прийнято спірне рішення, оформлене висновком, яке не містить в собі легітимну мету, яка необхідна в демократичному суспільстві, як про це наголошує практика Європейського Суд з прав людини у справі «Барнік проти Роси» (заява №55565/00). Також зазначає, що відповідачами здійснена перевірка стосовно позивача та з припиненням подальшим вилученням паспорта громадянина України через п`ять років після виконання позивачем всіх взятих на себе обов`язків, передбачених законодавством про громадянство України, та отримання паспорта громадянина України, що порушує принципи правової визначеності та пропорційності.
Отже, на думку позивача, він при отриманні паспорта громадянина України виконав всі взяті на себе обов`язки, зокрема, подав заяву про відмову від громадянства рф та на підтвердження свого постійного проживання на території України, надав всі необхідні документи, які відповідач прийняв від позивача та документував останнього паспортом громадянина України 20.06.2015 р. В подальшому правові підстави для здійснення відповідачем-1 перевірки обставин набуття громадянства позивачем були відсутні. Однак, не зважаючи на це, відповідачі прийняли оскаржуване рішення яке не містить в собі легітимну мету через п`ять років в розріз з принципом правової визначеності та пропорційності чим порушив права та законні очікування Позивача оскільки останній набув громадянство України на підставі правдивих відомостей справжніх документів, поданих у належній формі, без наміру приховати будь-яку інформацію. 
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач 1 у поданому до суду відзиві зазначає, що в ході службової перевірки встановлено, що на момент звернення позивачу вже виповнилося 24 роки, проте він не надав жодних документів з фотокартками, виданих уповноваженими органами в Україні. Згідно з положеннями Порядку від 25.03.2015 № 302 (зі змінами) паспорт громадянина іноземної держави не входить до переліку документів, що надаються для оформлення паспорта громадянина України вперше. Відповідач зазначає, що паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною (пункт 16 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із змінами). Відтак надані заявником паспорти громадянина Російської Федерації не є документами з фотокартками, що посвідчують особу громадянина України у разі оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення віку 18 років. У такому випадку, враховуючи вимоги розділу VIII Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення віку 18 років, за відсутністю документів, за якими може бути встановлено особу, необхідно проводити процедуру встановлення особи. З метою встановлення особи за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або будь-яких інших осіб (не менше трьох). За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи. Виходячи з обставин документування кожної конкретної особи, під час проведення процедури встановлення особи проводяться всі можливі перевірки за останнім місцем проживання (надсилаються запити до органів внутрішніх справ, МЗС України), а для осіб, які документуються вперше, - також за місцем видачі свідоцтва про народження для перевірки факту отримання повторного свідоцтва. За інформацією Дарницького РВ ЦМУ ДМС в м. Киві та Київській області, у підрозділі не було заведено справу про встановлення особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не здійснювалися жодні перевірки документів наданих заявником. Головним спеціалістом Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві було прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України на їм я ОСОБА_1 на наступний день ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) після звернення заявника до Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві (19.06.2015).
Таким чином, працівниками Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві в порушення вимог розділів І та VIII Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 оформлено паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 невстановленій особі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 оформлено на ім`я невстановленої особи з персональними даними - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства, зокрема, розділу V «Видача паспорта деяким категоріям громадян» наказу МВС № 320, положень законодавства України про громадянство України. Додатково, відповідач звертає увагу, що позивач до суду із позовною заявою та означеною вимогою позивач звернувся лише 22.12.2025 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.
Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач 2 у поданому до суду відзиві зазначає, що оформлення паспорта громадянина України на період звернення заявника (20.06.2015) було врегульоване Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ та Порядком оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320 (далі – Порядок № 320) (діючий на час оформлення паспорта громадянина України). Відповідно до пункту 1.3 розділу І Порядку № 320 для оформлення паспорта громадянина України вперше особа, зокрема, подає: заяву про видачу паспорта; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 3,5x4,5 см; платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита; довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках – інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності); паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну; посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб). Відповідач 2 звертає увагу, що для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення віку 18 років, необхідно надати наявні документи з фотокартками та здійснити процедуру встановлення особи (пункт 8.1, 8.2 розділу УШ Порядку 320). Документування кожної конкретної особи, під час проведення процедури встановлення особи проводяться всі можливі перевірки за останнім місцем проживання (надсилаються запити до органів внутрішніх справ, МЗС України), а для осіб, які документуються вперше, - також за місцем видачі свідоцтва про народження для перевірки факту отримання повторного свідоцтва (пункт 8.3 розділу VIII Порядку 320). В ході службової перевірки встановлено, що на момент звернення позивачу вже виповнилося 24 роки, проте він не надав жодних документів з фотокартками, виданих уповноваженими органами в Україні. Відповідач 2 зауважує, що згідно з положеннями вищезазначеного Порядку паспорт громадянина іноземної держави не входить до переліку документів, що надаються для оформлення паспорта громадянина України вперше. У такому випадку, враховуючи вимоги розділу VIII Порядку № 320, для осіб, які вперше стримують паспорт після досягнення віку 18 років, за відсутністю документів, за якими може бути встановлено особу, необхідно проводити процедуру встановлення особи. З метою встановлення особи за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або будь-яких інших осіб (не менше трьох). За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи. За інформацією Дарницького РВ ЦМУ ДМС в м. Киві та Київській області, у підрозділі не було заведено справу про встановлення особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не здійснювалися жодні перевірки документів, наданих заявником. Таким чином, працівниками Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві в порушення вимог розділів І та VIII Порядку № 320, оформлено паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 невстановленій особі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Додатково відповідач 2 звертає увагу, що Відповідно до наданих позивачем документів при оформленні паспорта громадянина України, є громадянином рф, документований паспортами Російської Федерації НОМЕР_3 , виданого 06.09.2006, орган видачі УВС 778, та 74 10 753956, виданого 11.03.2011, орган видачі - 890-015, з відміткою про зареєстроване місце проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 , з 26.11.2008. Позивачем і не спростовується, що є громадянином Російської Федерації. Зазначивши в позовній заяві, що «...при отриманні паспорта громадянина України виконав всі взятті на себе обов`язки, зокрема, подав заяву про відмову від громадянства рф...» жодними документами не підтверджується, та здійсненою перевіркою не встановлено, а тому не є підтвердженням, що набув громадянство України відповідно до Закону України «Про громадянство України» та Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, та був документований паспортом громадянина України на законних підставах. Здійснивши перевірку за наявними обліками ДМС, належність громадянства України та набуття громадянства за територіальним походженням стосовно ОСОБА_1 рішення спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства не приймалось. Передумовою для оформлення та видачі паспорта громадянина України є набуття особою громадянства у визначеному законодавством порядку та звернення до уповноваженого органу з визначеним переліком документів за оформленням документу, що посвідчує особу та підтверджує громадянство. Отже, враховуючи, що позивач не звертався із заявою щодо оформлення набуття громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України» та рішення про набуття громадянства України відносно нього не приймалось, ЦМУ ДМС дійшов обґрунтованого висновку, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , оформлений 20.06.2015 Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, а тому оскаржуване рішення є правомірним та таким, що вчинено на підставі та у межах чинного законодавства.
У поданій до суду відповіді на відзив, повивач зазначає, що подані Центральним міжрегіональним управлінням ДМС України в м. Києві та Київській області та Державною міграційною службою України і містять тотожні правові обґрунтування, сторона Позивача вважає доводи Відповідачів необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не наводять жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог. Наведені Відповідачем обставини жодним чином не свідчать про вчинення Позивачем будь-яких протиправних дій з метою незаконного документування паспортом громадянина України. Жодних доказів на підтвердження обставин, які могли б бути розцінені як свідоме подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, також немає. Натомість, Відповідачі обмежилися лише зазначенням порушення процедури документування Позивача паспортом, а це стосується виключно службових осіб, які таку процедуру здійснювали, а не самого ОСОБА_1 , який після отримання паспорту громадянина України безперервно проживав на території України.

ІІІ. Заяви (клопотання) учасників справи інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
30.01.2026 відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву.
30.01.2026 відповідачем 2 подано до суду відзив на позовну заяву.
15.02.2026 позивачем подано до суду відповідь на відзиви.
Інших заяв чи клопотань по суті справи учасниками справи до суду не подано.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Згідно частини другої статті 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини другої статті 262 КАС України наявні підстави для розгляду справи в порядку письмового провадження.

ІV. Обставини встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши зміст спірних правовідносин з урахуванням доказів судом встановлені відповідні обставини.
19.06.2015 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Щастя Луганської області, звернувся до Дарницького РВ ГУДМС України в м. Києві з питанням оформлення паспорта громадянина України вперше.
До даного звернення позивачем було додано, зокрема: відповідь Управління ДМС України в Луганській області від 11.04.2014 № 12/3-Г-113 на письмове звернення заявника стосовно підтвердження належності до громадянства України, підписана начальником УДМС України в Луганській області Скіртачем Ю.І.; відповідь ДМС від 18.04.2014 № Г-1720/11/2/6 на письмове звернення ОСОБА_1 стосовно належності до громадянства України за підписом заступника Голови ДМС України Нікітіної Т.В.
20.06.2015 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 та про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до відмітки, внесеної до заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві 22.10.2015 до паспорта ОСОБА_1 здійснено уклеювання фотокартки по досягненню ним 25-ти річного віку.
15.08.2026 на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт громадянина України для виїзду за кордон (закордонний паспорт) — документ, що посвідчує особу громадянина України під час перетинання державного кордону України та перебування за кордоном (№FE 853059) зі строком дії до 15.08.2026.
07.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до Паспортного сервісу ДП «Документ» за продовженням терміну дії закордонного паспорту, однак у наданні зазначеною послуги йому було відмовлено та повідомлено про скасування паспорту серії НОМЕР_1 з підстав порушення законодавства України. 
10.10.2025 адвокатом позивача на адресу Дарницького відділу Державної міграційної служби України скеровано адвокатський запит № 10/10-25/1, яким адвокат просив:
- повідомити чи було встановлено/виявлено уповноваженими особами Дарницького відділу ДМС України будь-які порушення зі сторони ОСОБА_1 вимог міграційного та/або іншого законодавства. Якщо так, прошу надати висновки, акти перевірки та всі документи, що були зібрані під час перевірки;
- повідомити чи складалися (виносилися) уповноваженими особами Дарницького відділу ДМС України будь-які рішення/накази/постанови/ тощо про скасування паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 . Якщо так, прошу надати відповідну копію прийнятого акту індивідуальної дії та копії документів, що були покладені в основу прийнятого рішення.
Дарницьким відділом Державної міграційної служби України листом №8025-2446/8025.1-25 від 20.10.2025 повідомлено, що 21.05.2020 був затверджений висновок №125/2020 службової перевірки оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 особі на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства. Додатком додано копію висновку службової перевірки.
Згідно висновку службової перевірки №125/2020 від 21.05.2020 оформлення паспорту громадянина України особі на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 20.06.2015 Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати оформленим з порушенням вимог законодавства та таким, що відповідно до п. 108 Порядку є недійсним, підлягає вилученню та знищенню.
Позивач вважаючи висновок службової перевірки №125/2020 від 21.05.2020 протиправним звернувся з позовом до суду.

V. Оцінка суду.
Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20.11.2012 (далі Закон № 5492).
Згідно з частиною першою статті 1, абзацами «а» та «б» пункту 1 частини першої статті 13, частини першої статті 16, частини першої статті 21 та частини першої статті 22 Закону № 5492 суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, переоформленням, продовженням строку дії, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.
Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.
Паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, за кордоном і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Кожен громадянин України не може мати більше двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон.
Варто зазначити, що Законом №5492 не передбачено можливості (процедури) визнання певними органами недійсними (анулювання) паспорту громадянина України та/або паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Натомість, таким є Порядок № 302.
Відповідно до пункту 108 Порядку № 302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: 
1) якщо він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 
2) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 
3) непридатності паспорта для подальшого використання; 
4) припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; 
5) коли його заявлено як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта; 
6) смерті особи, якій було видано такий паспорт; 
7) закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії; 
8) оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства;
9) неотримання його заявником протягом року.
У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта, або в разі його непридатності для подальшого використання паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну.
У разі неподання особою протягом місяця з дати зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності в ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації або надходження такої інформації від відділів державної реєстрації актів цивільного стану паспорт, який підлягає обміну, визнається недійсним.
Приписами абзаців першого-третього пункту 109 Порядку № 302 визначено, що у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу відповідного територіального органу/ територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, які підписуються працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджуються керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта / паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі виявлення ДМС паспорта / паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
Статтею 3 Закону № 2235-ІІІ встановлено, що громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-ІІІ визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є в тому числі паспорт громадянина України.
Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.
Разом з тим, на виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону № 5492-VI Кабінет Міністрів України 25.03.2015 прийняв постанову № 302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, якою затвердив:
- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2;
- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4;
- Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
За змістом пункту 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:
- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;
- з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Пунктом 1.3 Порядку оформлення недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі Порядок № 302), для оформлення паспорта особа подає:
заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);
свідоцтво про народження;
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);
платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;
довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності);
паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;
посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.
У разі подання заяви до центру надання адміністративних послуг (далі - центр) адміністратор центру перевіряє відповідність копій оригіналам наданих заявником документів, належним чином завіряє копії та повертає оригінали документів заявнику. Територіальний підрозділ приймає рішення на підставі належним чином завірених копій наданих документів. У випадках неналежного оформлення документів або неналежної якості копій територіальний підрозділ приймає рішення про повернення центру наданих документів для усунення недоліків.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, регулюються Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» №5492-VI від 20.11.2012 (далі Закон № 5492).
Згідно з частиною першою статті 1, абзацами «а» та «б» пункту 1 частини першої статті 13, частини першої статті 16, частини першої статті 21 та частини першої статті 22 Закону № 5492 суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, переоформленням, продовженням строку дії, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.
Документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.
Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.
Паспорт громадянина України для виїзду за кордон є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на яку він оформлений, за кордоном і дає право цій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Кожен громадянин України не може мати більше двох паспортів громадянина України для виїзду за кордон.
Варто зазначити, що Законом №5492 не передбачено можливості (процедури) визнання певними органами недійсними (анулювання) паспорту громадянина України та/або паспорту громадянина України для виїзду за кордон. Натомість, таким є Порядок № 302.
Відповідно до пункту 108 Порядку № 302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі: 1) якщо він підлягає обміну у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 3) непридатності паспорта для подальшого використання; 4) припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України; 5) коли його заявлено як втрачений або викрадений та прийнято рішення про оформлення нового паспорта; 6) смерті особи, якій було видано такий паспорт; 7) закінчення строку його дії або прийняття рішення про обмін такого паспорта до закінчення строку його дії; 8) оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року з порушенням вимог законодавства; 9) неотримання його заявником протягом року.
У разі подання особою у строки, встановлені законодавством, документів для обміну паспорта у зв`язку із зміною інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта, або в разі його непридатності для подальшого використання паспорт, що підлягає обміну, визнається недійсним з дня подання документів для його обміну.
У разі неподання особою протягом місяця з дати зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації), документів для його обміну за наявності в ДМС відомостей з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про зміну відповідної інформації або надходження такої інформації від відділів державної реєстрації актів цивільного стану паспорт, який підлягає обміну, визнається недійсним.
Приписами абзаців першого-третього пункту 109 Порядку № 302 визначено, що у разі коли рішення про оформлення паспорта/паспорта зразка 1994 року прийнято працівником з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу відповідного територіального органу/ територіального підрозділу ДМС або його заступник проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок про визнання паспорта недійсним та таким, що підлягає вилученню, анулюванню та знищенню, у двох примірниках, який підписується працівником, що провів перевірку, погоджується його безпосереднім керівником та керівником територіального органу ДМС або його заступником. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається до територіального органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі виявлення територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС паспорта/паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства керівник територіального органу / територіального підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок у двох примірниках, які підписуються працівником, що провів перевірку, та його безпосереднім керівником і погоджуються керівником територіального органу ДМС. Висновки разом з матеріалами перевірки надсилаються до ДМС для затвердження. За результатами розгляду та в разі наявності підстав для визнання паспорта / паспорта зразка 1994 року таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, висновки затверджуються керівником структурного підрозділу ДМС. Перший примірник затвердженого висновку зберігається в ДМС, а другий - надсилається територіальному органу ДМС. Висновки та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
У разі виявлення ДМС паспорта / паспорта зразка 1994 року, рішення про оформлення якого приймалося територіальним органом / територіальним підрозділом ДМС, МВС, який припинив діяльність або тимчасово не здійснює свої повноваження, з порушенням вимог законодавства, керівник структурного підрозділу ДМС проводить службову перевірку. За результатами перевірки складається висновок, який затверджується керівником ДМС або його заступником. Висновок та матеріали перевірки зберігаються протягом 75 років.
Матеріалами справи встановлено, що 21.05.2020 був затверджений висновок №125/2020 службової перевірки оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 особі на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства.
З даного висновку, судом встановлено наступне. До ЦМУ ДМС надійшов лист Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України № 6.3/4527-18 щодо проведення службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з порушенням вимог законодавства Дарницьким РВ ГУДМС України в місті Києві 20.06.2015.
Так, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Щастя Луганської області, документований 20.06.2015 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
За інформацією Дарницького РВ ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, 19.06.2015 до Дарницького РВ ГУДМС України в м. Києві звернулася особа, що назвалася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Щастя Луганської області, з питання оформлення паспорта громадянина України вперше (у зв`язку із «отриманням громадянства (підтвердження)», копія заяви про видачу паспорта додається). Для оформлення паспорта ОСОБА_1 надав наступні документи:
-заяву про видачу паспорта;
-оригінал та копію свідоцтва про народження;
-дві фотокартки розміром 3,5x4,5;
-відповідь Управління ДМС України в Луганській області від 11.04.2014 № 12/3-Г-113 на письмове звернення позивача стосовно підтвердження належності до громадянства України, підписана начальником УДМС України в Луганській області Скіртачем Ю.І.;
-відповідь ДМС від 18.04.2014 № Г-1720/11/2/6 на письмове звернення ОСОБА_1 стосовно належності до громадянства України за підписом заступника Голови ДМС України Нікітіної Т.В.;
-заяву про реєстрацію місця проживання у АДРЕСА_2 ;
-копії паспортів Російської Федерації НОМЕР_3 , виданого 06.09.2006, орган видачі - УВС 778, та 74 10 753956, виданого 11.03.2011, орган видачі - 890-015, з відміткою про зареєстроване місце проживання заявника за адресою: АДРЕСА_1 з 26.11.2008.
Згідно відомостей, зазначених у заяві про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , розгляд заяви про видачу паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 здійснював головний спеціаліст Дарницького РВ ДМС України в м. Києві Бенедіс І.О., про що свідчить підпис на заяві про видачу паспорта.
20.06.2015 Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до відмітки, внесеної до заяви про видачу паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві 22.10.2015 до паспорта ОСОБА_1 здійснено уклеювання фотокартки по досягненню ним 25-ти річного віку.
Перевіркою зазначено, що оформлення паспорта громадянина України на період звернення заявника (20.06.2015) було врегульоване Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ та Порядком оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320. 
Для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення віку 18 років, необхідно надати наявні документи з фотокартками (пункт 8.1, 8.2).
В ході службової перевірки встановлено, що на момент звернення позивачу вже виповнилося 24 роки, проте він не надав жодних документів з фотокартками, виданих уповноваженими органами в Україні. Згідно з положеннями вищезазначеного порядку паспорт громадянина іноземної держави не входить до переліку документів, що надаються для оформлення паспорта громадянина України вперше.
Паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною (пункт 16 частини першої статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» із змінами).
Відтак, перевіркою встановлено, що надані заявником паспорти громадянина рф не є документами з фотокартками, що посвідчують особу громадянина України у разі оформлення паспорта громадянина України вперше після досягнення віку 18 років. У такому випадку, враховуючи вимоги розділу VIII Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320, для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення віку 18 років, за відсутністю документів, за якими може бути встановлено особу, необхідно проводити процедуру встановлення особи. З метою встановлення особи за її письмовою згодою проводиться опитування родичів, сусідів або будь-яких інших осіб (не менше трьох). За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи.
Виходячи з обставин документування кожної конкретної особи, під час проведення процедури встановлення особи проводяться всі можливі перевірки за останнім місцем проживання (надсилаються запити до органів внутрішніх справ, МЗС України), а для осіб, які документуються вперше, - також за місцем видачі свідоцтва про народження для перевірки факту отримання повторного свідоцтва.
За інформацією Дарницького РВ ЦМУ ДМС в м. Киві та Київській області, у підрозділі не було заведено справу про встановлення особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та не здійснювалися жодні перевірки документів наданих заявником.
Головним спеціалістом Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві Бенедіс І.О. було прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України на їм я ОСОБА_1 на наступний день (20.06.2015) після звернення заявника до Головним спеціалістом Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві Бенедіс І.О. було прийнято рішення про оформлення паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , з урахуванням відповіді Державної міграційної служби України від 18.04.2014 № Г-1720/11/2/6 та відповіді Управління ДМС в Луганській області від 11.04.2014 № 12/ЗТ-ПЗ щодо підтвердження належності ОСОБА_1 до громадянства України відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, наданих заявником.
Під час службової перевірки, було надіслано повторний запит до Управління ДМС України в Луганській області щодо перевірки належності до громадянства України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За інформацією Управління ДМС України у Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту народження до 16.03.1994 року проживав на території України, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року є громадянином України. Додатково встановлено, що за обліками УДМС України в Луганській області відсутні відомості щодо виїзду ОСОБА_1 на постійне місце проживання до Російської Федерації. За інформацією відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 по паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданому Дарницьким РВ ГУ ДМС України в м. Києві 20.06.2015.
Згідно даних Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами Горланов М.В. документований 15.08.2016 паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , орган видачі 8030, терміном дії до 15.08.2026.
Здійснивши моніторинг за автоматизованими обліками Міністерства юстиції України актових записів про народження, одруження, розлучення чи зміну імені тощо наявні відомості щодо актового запису № 124 від 12.10.1990 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Таким чином, працівниками Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві в порушення вимог розділів І та VIII Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 оформлено паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 невстановленій особі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно висновку службової перевірки №125/2020 від 21.05.2020 оформлення паспорту громадянина України особі на ім`я ОСОБА_1 з порушенням вимог законодавства: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 20.06.2015 Дарницьким РВ ГУДМС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати оформленим з порушенням вимог законодавства та таким, що відповідно до п. 108 Порядку є недійсним, підлягає вилученню та знищенню. 
Позивач вважає оскаржуваний висновок таким, що не відповідає дійсним обставинам справи та суперечить положенням Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №302 від 25.03.2015р. (далі Порядок № 302). Крім того, зазначений паспорт жодним рішенням не визнавався недійсним та не є таким, що виданий з порушенням вимог законодавства України, а та підстава, на яку посилається відповідач у спірному висновку не може бути законною підставою для визнання паспорта громадянина України недійсним.
Надаючи оцінку правомірності оскаржуваному висновку, суд виходить з наступного.
Статтею 3 Закону № 2235-ІІІ встановлено, що громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Статтею 5 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-ІІІ визначено, що документом, що підтверджує громадянство України, є в тому числі паспорт громадянина України.
Відповідно до частин 2, 4, 6 статті 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI, документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Відцифрований образ обличчя особи в документах у формі книжечки розміщується на сторінці даних і виконується за технологією лазерного гравіювання та дублюється в центрі сторінки даних за технологією лазерної перфорації.
Разом з тим, на виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону № 5492-VI Кабінет Міністрів України 25.03.2015 прийняв постанову № 302 Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, якою затвердив:
- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2;
- зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4;
- Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.
За змістом пункту 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:
- з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;
- з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.
Пунктом 1.3 Порядку оформлення недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі Порядок № 302), для оформлення паспорта особа подає:
заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);
свідоцтво про народження;
дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);
платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;
довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності);
паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;
посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).
Оригінали документів повертаються особі після прийняття заяви до розгляду.
У разі подання заяви до центру надання адміністративних послуг (далі - центр) адміністратор центру перевіряє відповідність копій оригіналам наданих заявником документів, належним чином завіряє копії та повертає оригінали документів заявнику. Територіальний підрозділ приймає рішення на підставі належним чином завірених копій наданих документів. У випадках неналежного оформлення документів або неналежної якості копій територіальний підрозділ приймає рішення про повернення центру наданих документів для усунення недоліків.
Згідно з статтею 22 Закону № 2235-ІІІ Президент України визначає порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень.
Так, на виконання Закону України "Про громадянство України" Указом Президента України від 27.03.2001 № 215 (в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 № 588/2006) затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, який визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до пункту 1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі Порядок № 215) для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Згідно з пунктом 2 Порядку заяви з питань громадянства оформлюються: про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України, - на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.
Заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником (пункт 3 Порядку).
Відповідно до пункту 4 Порядку заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні;
Згідно з пунктом 5 Порядку заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто.
Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.
Відповідно до пункту 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується:
а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:
осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;
осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;
б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту;
в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.
Оформлення належності до громадянства України стосується осіб, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та дітей таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття.
Перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України.
Згідно з пунктом 8 Порядку для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Пунктом 9 Порядку визначено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає:
а) заяву про встановлення належності до громадянства України;
б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);
в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Відповідно до пункту 16 Порядку для перевірки належності до громадянства України особа подає заяву про перевірку належності до громадянства України, в якій у довільній формі викладає, у зв`язку з якими обставинами потребує перевірки належність до громадянства України.
Отже, статтею 3 Закону № 2235-ІІІ чітко визначено перелік осіб, які мають належність до громадянства України, а Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, визначено виключний перелік документів, які подаються особою для встановлення належності до громадянства України відповідно до пунктів 1 та 2 частини першої статті 3 Закону.
Так, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа разом із заявою про встановлення належності до громадянства України обов`язково має подати судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року, а для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа разом із заявою про встановлення належності до громадянства України обов`язково має подати судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Таким чином, Порядок № 215 розроблений на виконання вимог Закону № 2235-ІІІ та не містить суперечностей цьому Закону № 2235-ІІІ, а лише його доповнює.
Окрім цього, з системного зв`язку вказаних нормативних актів, випливає, що для проходження позивачем процедури отримання паспорта громадянина України згідно Порядку № 302, їй необхідно пройти процедуру встановлення приналежності до громадянства України згідно Порядку № 215.
Встановлення приналежності до громадянства України здійснюється на підставі заяви особи, в якій вона в довільній формі висловлює прохання про встановлення належності до громадянства України; копії паспорта громадянина колишнього СРСР, а в разі його відсутності (як в спірному випадку) - довідки територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року чи такої ж довідки за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначені факти); судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи судового рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.
Після встановлення належності до громадянства України згідно Порядку № 215, особа може подати заяву встановленої форми про видачу їй паспорта громадянина України згідно Порядку № 125, до якої долучає, зокрема, і виданий міграційним органом документ про приналежність особи до громадянства України.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. 
Згідно з пунктом 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Статтею 21 Закону № 2235-III передбачено, що рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 7, 8, 10-13, 15 цього Закону внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Не може бути скасовано рішення про оформлення набуття громадянства України стосовно особи, яка на момент прийняття такого рішення була неповнолітньою, недієздатною, крім випадків подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.
Аналіз викладених норм законодавства дозволяє дійти висновку, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням внаслідок подання неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянства України, у тому числі невиконання зобов`язання, взятого особою у зобов`язанні припинити іноземне громадянство (підданство), в декларації про відмову від іноземного громадянства або в декларації про відсутність іноземного громадянства.
Скасування рішення про оформлення набуття громадянства потребує наявності достатніх і належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування особою будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України, чи невиконання узятого зобов`язання.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом, зокрема у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 820/1293/16, від 24 квітня 2019 року у справі № 2040/5642/18, від 19 грудня 2019 року у справі № 815/3575/15, від 28 лютого 2020 року у справі № 520/4398/19, від 21 серпня 2020 року у справі № 520/2915/19, від 15 грудня 2020 року у справі № 640/3004/19, від 27 січня 2021 року у справі № 826/15657/16, від 19 серпня 2025 року у справі № 400/8794/23.
У постанові від 19.12.2025 у справі № 320/7835/23 Верховний Суд наголошує, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п.46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п.51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії», п.31 рішення у справі «Марушин проти Росії», п.61 рішення у справі «Брумареску проти Румунії»).
У справах щодо України Європейський Суд неодноразово відзначав, що відступи від принципу правової визначеності виправдані лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справи: "Салов проти України", п.93, "Проценко проти України", п.26, "Кравченко проти Росії", п.45). Зокрема, відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення "помилки, що має фундаментальне значення для судової системи" (рішення у справі "Сутяжник" проти Росії", п.38).
Отже, аналізуючи приписи пункту 19 частини першої статті 4 КАС України та статті 21 Закону № 2235-III рішення про набуття особою громадянства України є актом індивідуальної дії, однак може бути скасовано у визначених законодавцем випадках з метою виправлення помилки органу, яка допущена через завідомо неправомірні дії самої особи.
Також, у постанові від 19.12.2025 у справі № 320/7835/23 Верховний Суд наголошує, що питання громадянства безпосередньо пов`язані із забезпеченням національної безпеки та запобіганням вчиненню правопорушень на майбутнє, особливо під час дії воєнного стану. Відсутність у міграційного органу можливості скасування акту про надання громадянства особам, які надали неправдиві відомості за для отримання відповідного статусу, ставить під загрозу, перш за все, національну безпеку України. 
Як було встановлено вище, підставою для прийняття спірного рішення стало те, що працівниками Дарницького РВ ГУ ДМС України в м. Києві в порушення вимог розділів І та VIII Порядку оформлення та видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 № 320 оформлено паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 невстановленій особі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме через те, що на момент звернення позивачу вже виповнилося 24 роки, проте він не надав жодних документів з фотокартками, виданих уповноваженими органами в Україні.
У той же час, суд вважає висновки відповідачів, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 видано невстановленій особі на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи місять копії відповіді Управління ДМС України в Луганській області від 11.04.2014 № 12/3-Г-113 на письмове звернення заявника стосовно підтвердження належності до громадянства України, підписана начальником УДМС України в Луганській області Скіртачем Ю.І. та відповіді ДМС від 18.04.2014 № Г-1720/11/2/6 на письмове звернення ОСОБА_1 стосовно належності до громадянства України за підписом заступника Голови ДМС України Нікітіної Т.В.
Так, відповідно до відповіді Управління ДМС України в Луганській області від 11.04.2014 № 12/3-Г-113 на письмове звернення заявника стосовно підтвердження належності до громадянства України, підписана начальником УДМС України в Луганській області Скіртачем Ю.І. встановлено, що проведеною перевіркою було встановлено, що згідно відомостей КП «Жилбудсервіс» Щастінської міської ради у період часу з 19.09.1990 р. по 16.03.1994 р. позивач був зареєстрований, разом з матір`ю, за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до пункту другого частини 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.20,01 року особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав є громадянами України. На підставі вищевикладеного позивача повідомлено, що він є громадянином України відповідно до п. 2. ч. 1. ст. З Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року.
При цьому, з відповіді ДМС від 18.04.2014 № Г-1720/11/2/6 на письмове звернення ОСОБА_1 стосовно належності до громадянства України за підписом заступника Голови ДМС України Нікітіної Т.В. встановлено, що за інформацією УДМС України в Луганській області, позивач є громадянином України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» (далі - Закон), оскільки з 19.09.1990 по 16.03.1994 були зареєстровані разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 2 частини першої цієї статті Закону є громадянами України з 13 листопада 1991 року.
Суд також звертає увагу, що спірним висновком встановлено, що під час службової перевірки, було надіслано повторний запит до Управління ДМС України в Луганській області щодо перевірки належності до громадянства України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За інформацією Управління ДМС України у Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту народження до 16.03.1994 року проживав на території України, тому відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року є громадянином України. Додатково встановлено, що за обліками УДМС України в Луганській області відсутні відомості щодо виїзду ОСОБА_1 на постійне місце проживання до Російської Федерації.
Окрім цього, згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , останній народився в м. Щастя, Жовтневого районну, Ворошиловградської області УССР.
Таким чином, вказане вище свідчить про те, що станом на час отримання позивачем паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , він в силу Закону України «Про громадянство України» був громадянином України. 
Суд також враховує, що подана позивачем заява про встановлення належності до громадянства України з доданими до неї документами була перевірена фахівцями відповідача, за результатами розгляду яких відповідачем прийнято рішення про встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону №2235-III, а отримавши паспорт громадянина України позивач надалі добросовісно вважав, що ним додержано вимоги закону щодо підстав набуття громадянства України.
А тому, висновок відповідачів про те, що оформлення позивачу паспорта/паспорта зразка 1994 року відбулося з порушенням вимог законодавства, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. 
Поряд з цим, суд зазначає, що навіть якщо в 2006 році позивачу оформлено громадянство України через помилку або зловживання посадових осіб суб`єкта владних повноважень, перекладати тягар вкрай негативних наслідків такої помилки або зловживання на особу (позивача у справі) є неприпустимим. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincovd and Pine v. the Czech Republic), заява №36548/97. пункт 58. ECHR 2002-VIII).
Вказане вище свідчить про те, що відповідачем 1, крім іншого, не дотримано одного з елементів критерію «необхідності у демократичному суспільстві», а саме - принципу пропорційності, який, в свою чергу, вимагає встановлення балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, що призвело до негативних наслідків для позивача за відсутності будь-якої вини останнього.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію «необхідності у демократичному суспільстві». Так, за практикою Суду при визначенні питання «необхідності у демократичному суспільстві» держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.
ЄСПЛ оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень.
Таким чином, відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірність та обґрунтованість оскарженого рішення, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення у формі висновку за № 125/2020 від 21.05.2020 Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, погоджене начальником Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області, затверджене Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства
Відповідно до частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» Кабінет Міністрів України постановою від 25.03.2015 № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» затвердив Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України (далі Порядок № 302)
Відповідно до підпункту 4 пункту 108 Порядку № 302 паспорт визнається недійсним, вилучається, анулюється та знищується в разі припинення громадянства України або скасування рішення про громадянство України.
Суд враховує те, що ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та статті 2 КАС України повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає зазначеній нормі Конвенції.
Таким чином, оскільки внаслідок протиправного рішення, позивач є апатридом, тобто особою, яка втратила громадянство не по своїй волі, з вини відповідача-1 чим порушено Конституцію України та Європейську конвенцію про громадянство, з урахуванням наведеного, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача 2 видати паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

VI. Судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду із цим позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн.
З огляду на задоволення позову та враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення на користь позивача судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 1 211, 20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, оскільки саме спірне рішення відповідача призвело до виникнення спірних правовідносин.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 242-246, 255, 260-263, 287, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення у формі висновку за № 125/2020 від 21.05.2020 Управління з питань паспортизації, реєстрації та еміграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, погоджене начальником Центрального міжрегіонального управління ДМС України в м. Києві та Київській області, затверджене Департаментом з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства.
3. Зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби України видати паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір у розмірі 1 211, 20 грн. (Одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4-а, код ЄДРПОУ 42552598).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жук Р.В.