ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №331/6910/25 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження №33/807/684/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Сидоренка О.А. (в режимі відеоконференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сидоренка О.А. на постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 14 листопада 2025 року о 19 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_1 , поблизу буд. 5 по вул. Фортечній в м. Запоріжжі керував транспортним засобом Hyundai Elantra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку в закладі охорони здоров`я, результат позитивний, висновок № 8287 від 14.11.2025 року, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР, про повторність попереджений.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Сидоренко О.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом порушено норми матеріального і процесуального права, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі за відсутню в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, а тому розгляд даної справи відбувся з істотним порушенням вимог ст. 268 КУпАП, що є безумовною підставою для скасування постанови суду.
Наголосив, що працівники поліції мали на меті затримати ОСОБА_1 для доставки до РТЦК, що і було ними зроблено, проте через відсутність наданих законом важелів для виманювання водія з автомобілю було застосовано саме ст. 130 КУпАП.
Стверджує, що матеріали справи не містять законних підстав, передбачених ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», які були у працівників поліції для зупинки транспортного засобу. Огляд водія з метою виявлення чи перебуває він у стані сп`яніння з точки зору положень наведеного закону не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, оскільки вказана обставина не може бути вставлена поліцейським під час руху автомобіля.
Зауважив, що підстави визначені законом, які надавали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння були відсутні. В матеріалах справи відсутні будь - які постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.
Вказав, що з наданим суду відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського не підтверджується, що автомобіль Hyundai Elantra рухався, коли працівники поліції прибули на місце. А отже ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не пересувався на автомобілі.
Просить скасувати постанову судді Олександрівського районного суду м.Запоріжжя від 27 січня 2026 року. Винести нову, якою провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що ОСОБА_1 не приймав участі в розгляді даної справи, оскільки проходив військову службу у складу ЗСУ. Копія оскаржуваної постанови не надсилалась ОСОБА_1 , у зв`язку із чим він об`єктивно не був обізнаний про результати розгляду справи. Фактично про існування постанови ОСОБА_1 дізнався через захисника за допомогою сайту Судової влади України після укладення договору про надання правової допомоги.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції ним пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, присутність його захисника – адвоката Сидоренка О.А., суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю  ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Сидоренка О.А., який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Дані вимоги закону при розгляді справи судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 513199 від 14 листопада 2025 р. підтверджується:
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів із зазначенням виявлених у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на установлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою спеціального технічного приладу «DRAGER» Alkotest 7510. Результат огляду: проба позитивна 1, 27 %. З вказаним результатом  ОСОБА_1 не погодився (а.с. 4);
- роздруківкою результатів продуття алкотестеру «DRAGER» Alkotest 7510, тест №26 виготовленою о 19 год. 42 хв. 14 листопада 2025 року, якою підтверджується, що за результатами тестування у  ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю, який складає 1,27% проміле. Ідентичність показань на екрані та у роздруківці засвідчив власним підписом (а.с. 5);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 14 листопада 2025 року (а.с. 6);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 8287 від 14 листопада 2025 року відповідно до якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 7);
- відеозаписом події (а.с 10).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і суддя апеляційного суду.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п. 3 Інструкції).
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан, зокрема алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Вказані вимоги закону дотримані працівниками поліції.
На доводи апеляційної скарги, що з нагрудного відео реєстратора поліцейського не підтверджується те, що автомобіль Hyundai Elantra рухався, коли працівники поліції прибули на місце, а отже ОСОБА_1 не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не пересувався на автомобілі, слід зазначити наступне.
Так, відеозаписом події, який здійснений камерами зовнішнього спостереження під`їзду багатоповерхневого будинку зафіксовано рух автомобіля Hyundai Elantra, його паркування о 18 годині 19 хвилин 14 листопада 2025 року. Далі, з відеозапису з нагрудних камер поліцейських убачається їх приїзд на місце події, де заявниця вказує на водія Hyundai Elantra та повідомляє, що не може виїхати з паркувального місця на своєму автомобілі, оскільки транспортний засіб Hyundai Elantra перегодив дорогу для виїзду, здійснивши стисле паркування. Зафіксовано, як водій Hyundai Elantra здійснює перепаркування автомобіля. За кермом вказаного автомобіля перебуває, як встановлено працівниками поліції перебуває ОСОБА_1 , під час спілкування з яким, поліцейський виявляє у нього та оголошує виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Слідує пропозиція ОСОБА_1 пройти огляд на установлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager». Згода ОСОБА_1 пройти запропонований огляд. При цьому, ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом.
Далі, зафіксовано як з дотриманням встановленого законом порядку, поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Alcotest Drager за згодою  ОСОБА_1  За результатами проведеного огляду встановлено перебування  ОСОБА_1  в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту – 1,27 проміле. З вказаним результатом  ОСОБА_1 не погодився, внаслідок чого йому було запропоновано пройти огляд в закладі охорони здоров`я. За результатами медичного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком №8287 від 14 листопада 2025 року. Наведений висновок підписаний ОСОБА_1 без зауважень.
Отже, на переконання судді апеляційного суду, факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний в протоколі час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а відомості, зафіксовані відеозаписом події, свідчать про дотримання як працівниками поліції так і лікарем закладу охорони здоров`я вимог чинного законодавства в ході процедури огляду водія  ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта щодо відсутності законних підстав у поліцейських для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає непереконливими, виходячи з покладених на працівників поліції повноважень з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками згідно Закону України «Про Національну поліцію України», та за обставин, що працівники поліції приїхали на службовий виклик, оскільки ОСОБА_1 було заблоковано виїзд для автомобіля заявниці, подальші обставини мали місце після спілкування із працівниками та перевірки документів ОСОБА_1 .
Крім того, з огляду на предмет дослідження в рамках складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави зупинки не мають вирішального значення і не впливають на інкриміновані водію обставини з приводу порушення ним вимог п. 2.9а ПДР. 
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
З протоколу, копію якого ОСОБА_1 отримав, вбачається його обізнаність про розгляд справи в Олександрівському районному суді м.Запоріжжя. Про час та місце призначених судових засідань на 23 грудня 2025 року та 27 січня 2026 року  ОСОБА_1 повідомлявся засобами поштової кореспонденції. Однак, судові повістки не отримав, в судові засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. 
Сам по собі факт розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 не може прямо вказувати про порушення судом його права на захист, оскільки судом першої інстанції здійсненні всі необхідні процесуальні заходи для його повідомлення про час та місце розгляду справи.
Враховуючи положення, передбачені ст. 268 КУпАП та приймаючи до уваги те, що ст. 277 КУпАП передбачений строк розгляду справи про адміністративне правопорушення, який становить п`ятнадцять днів з дня одержання відповідного протоколу та інших матеріалів, суддя апеляційного суду не вбачає порушень процесуального закону з приводу розгляду справи за відсутності  ОСОБА_1 .
Разом із цим, суддею апеляційного суду, права передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, його виклику та виклику його захисника до суду апеляційної інстанції.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені в постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справу переглянуту в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Сидоренку Олегу Андрійовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу адвоката Сидоренка Олега Андрійовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 331/6910/25