РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3671/26
провадження у справі №2/0285/2474/26
27 липня 2026 року       м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором прямого лізингу, -
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовної заяви
15.06.2026 ТОВ «ФК «Фангарант Груп» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 7 123 грн 56 коп., а також судовий збір в розмірі 2 662 грн. 40 коп.
В обґрунтування позову зазначає, що 11.10.2025 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, який за своє правовою природою є договором лізингу. Відповідно до п. 4 Договору, вказаний правочин є договором прямого лізингу. Згідно умов договору відповідач отримав в оренду на умовах прямого лізингу мобільний телефон Sigma x-treme Pv68 Black, вартістю 4 245 грн 36 коп. За умовами договору лізингоодержувач зобов`язаний був сплачувати щомісячні платежі в розмірі 385 грн 94 коп. протягом 1-5 місяців, та розміром 590 грн 76 коп. протягом 6-11 місяців. Після сплати вказаних платежів лізонгоодержувач набуває право власності на предмет лізингу. Крім того, договором передбачено сплату лізингоодержувачем комісії за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «знижений» та комісію за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «стандартний (базовий)». Також згідно п.1.1., п.1.3. договору всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь позивача ТОВ «ФК «Фангарант Груп» в момент підписання договору 11.10.2025. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за договором лізингу, виникла заборгованість в сумі 7 123 грн 56 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в розмірі 5 474 грн 28 коп.; комісія за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «знижений» в розмірі 7 грн; комісія за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «стандартний (базовий)» в розмірі 1 642 грн 28 коп., яку позивач просить стягнути на його користь.
Доводи сторін у справі
Позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач правом на подання відзив на позов не скористалась.
Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку наступного висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 11.10.2025 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, який за своє правовою природою є договором лізингу. Відповідно до п. 4 Договору, вказаний правочин є договором прямого лізингу. 
Згідно умов договору відповідач отримав в оренду на умовах прямого лізингу мобільний телефон Sigma x-treme Pv68 Black, вартістю 4 245 грн 36 коп. 
За умовами договору лізингоодержувач зобов`язаний був сплачувати щомісячні платежі в розмірі 385 грн 94 коп. протягом 1-5 місяців, та розміром 590 грн 76 коп. протягом 6-11 місяців. Після сплати вказаних платежів лізонгоодержувач набуває право власності на предмет лізингу.
Крім того, договором передбачено сплату лізингоодержувачем комісії за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «знижений» та комісію за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «стандартний (базовий)». 
Також згідно п.1.1., п.1.3. договору всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору відступлені постачальником на користь позивача ТОВ «ФК «Фангарант Груп» в момент підписання договору 11.10.2025.
Крім того, згідно п. 9.1. договору надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником.
Відповідач не спростував факту отримання ним товару в момент підписання договору згідно п. 9.1. цього правочину.
Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за договором лізингу, виникла заборгованість в сумі 7 123 грн 56 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару в розмірі 5 474 грн 28 коп.; комісія за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «знижений» в розмірі 7 грн; комісія за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «стандартний (базовий)» в розмірі 1 642 грн 28 коп., яку позивач просить стягнути на його користь.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
І. Щодо позовної вимоги про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманого товару
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
За приписами ст.ст. 530, 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).
Частиною другою вищезазначеної статті передбачено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ст. 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства. Не можуть бути предметом договору лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, а також інші речі, встановлені законом.
Позивачем надано належні докази на підтвердження виконання постачальником умов договору лізингу, а саме передання лізингоодержувачу предмету лізингу.
Оскільки п. 2 договору передбачено загальну суму платежів за договором, яка становить 4 245 грн 36 коп., тому саме в зазначеному розмірі підлягають задоволенню позовні вимоги в цій частині.
У решті позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на умовах договору.
ІІ. Щодо позовних вимог про стягнення комісії за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «знижений» та комісії за управління дебіторської заборгованості згідно тарифу «стандартний (базовий)»
Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договором не передбачено сплату лізингоодержувачем комісій, їх розмір, порядок сплати, графік їх сплати, тощо.
Разом з тим, п. 13.7 передбачено, що з питань, не врегульованих цим договором, сторони керуються Правилами та чинним законодавством України.
Пунктом 1.1.13. Правил отримання товарів (надання послуг) в системі ПлатиПізніше, затверджених наказом директора ТОВ «ФК «Фангарант Груп» №15/03-24 від 15.03.2024, комісія за управління дебіторською заборгованістю – це плата за надання комплексу послуг, пов`язаних із супроводженням, адмініструванням та управлінням дебіторською заборгованістю Клієнта, яка може нараховуватись Процесинг-центром відповідно до умов цих Правил, Договору або Пакету фінансування.
Суд приходить до висновку, що оскільки умовами договору не передбачено такої істотної умови правочину, як сплата комісії, а тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 638 ЦК України, правові підстави для стягнення комісія відсутні.
Передбачені у Правилах лізингодавця положення щодо сплати комісії не є підставою для її стягнення з лізингоодержувача, оскільки такої істотної умови у самому договорі лізингу сторонами не погоджено.
Отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтуються на умовах договору та вимогах закону.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково підтверджуються належними і допустимими доказами, а тому підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (пр-т Степана Бандери, 21, корпус В, м. Київ, 04073, ЄДРПОУ 38922870) заборгованість за договором прямого лізингу від 11.10.2025, а саме заборгованість з оплати вартості отриманого товару в розмірі 4 245 грн 36 коп., а також судовий збір в розмірі 1 586 грн 68 коп.
У решті позовних вимог про стягнення заборгованості з оплати вартості отриманого товару, комісій за управління дебіторської заборгованості згідно тарифів «знижений» та «стандартний (базовий)» - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду.
Повне судове рішення складено 27.07.2026.

Суддя Т.Б. Сташків