МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
вул. Димитрія Ростовського, 35, селище Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, тел. (063)069-85-65, e-mail inbox@mk.ko.court.gov.ua

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2026 р. Справа № 370/1245/26 
Провадження № 3/370/373/26

Суддя Макарівського районного суду Київської області Сініцина О.С., розглянувши матеріали, що надійшли до суду 24 квітня 2026 року від Відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець, за частиною третьою статті 154 Кодексу України про адміністративне правопорушення

у с т а н о в и л а:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 917635 від 06 жовтня 2023 року, що 29.08.2023 о 13 год 19 хв, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 випустив собаку за територію її домоволодіння без намордника та повідка, породи вівчарка середньоазійська, внаслідок чого накинулась на собаку ОСОБА_2 та нанесла їй ушкодження, чим порушив вимоги абзацу 5 частини 5 статті 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», за що визначена відповідальність за частиною третьою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
До суду 14 липня 2026 року надійшла спільна заява від потерпілого ОСОБА_2 та його представника, адвоката Поповича Вадима Сидоровича про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що адвокат Попович В.С. бере участь у іншому судовому засіданні Печерського районного суду міста Києва з розгляду цивільної справи № 757/26709/21-ц. призначеного цим судом раніше, на підтвердження чого надає довідку із сайту Печерського районного суду міста Києва щодо призначених до розгляду судових справ 16 липня 2026 року.
Водночас, зміст долученого додатку до заяви, не містить зазначеної адвокатом 
Поповичем В.С. інформацію щодо розгляду судових справ Печерським районним судом міста Києва 16 липня 2026 року, у якій він братиме участь. 
З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для перенесення розгляду справи на іншу дату.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Живага О.В. просив закрити справу за відсутності події та складу правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 фізично не міг скоїти зазначене у протоколі адміністративне правопорушення, оскільки з вересня 2022 року перебуває на військовій служби у підрозділі СБУ. Короткострокову відпустку йому була надано на початку листопада 2023 року. Крім того, була порушена процедура складення протоколу та містить виправлення.
Заслухавши пояснення адвоката Живаги О.В., дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 247 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
Так, згідно із частиною другої статті 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як вбачається, протокол про адміністративне правопорушення складений відносно 
 ОСОБА_1 06 жовтня 2023 року, за вчинення ним 29 серпня 2023 року адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною третьою статті 154 КУпАП.
Матеріали справи до суду надійшли лише 24 квітня 2026 року.
Варто зазначити, що відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
У розумінні ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення є кримінальним провадженням, тому до таких справ за аналогією можливо застосувати принципи кримінального процесу.
А відтак, у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, особа, щодо якої розглядається справа, та потерпілий додатково користуються гарантіями статті 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
Поширення стандартів кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення, безсумнівно, зумовлює необхідність дотримання особливих вимог до процедури збирання, подання та оцінки доказів, а також до вмотивованості судових рішень, які у разі визнання особи винною повинні містити відповідні достатні мотиви, які дали змогу спростувати презумпцію невинуватості та призначити пропорційне вчиненому покарання.
У рішенні у справі «Олег Колесник проти України» ЄСПЛ вказав, що вимоги пункту 3 статті 6 Конвенції слід розглядати як конкретні аспекти права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції, і завдання суду полягає у тому, щоб з`ясувати, чи був увесь зазначений процес, включно зі способом, у який здійснювався збір доказів, «справедливим» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції.
Правовий аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Зі змісту статті 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в порушенні закону.
Правовий аналіз змісту положень КУпАП дає підстави для висновку, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.
Перелік обставин, які виключають провадження у справі про адміністративні правопорушення закріплений у статті 247 КУпАП та є вичерпним.
Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, тобто мова йде лише про можливість накладення адміністративного стягнення, що апріорі без визнання факту винуватості особи є неможливим.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 686/4557/18) підтверджує цю правову позицію, згідно з якою «закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні адміністративного правопорушення».
З точки зору матеріального підходу нереабілітуючими визнаються обставини, за яких має місце винуватість особи, але через передбачені законом обставини вона звільняється від адміністративної відповідальності.
Поділ підстав закриття провадження на реабілітуючі і нереабілітуючі має, насамперед, практичне значення щодо наслідків такої форми закінчення провадження у справі. Визнання обставини реабілітуючою/нереабілітуючою впливає на права та інтереси особи, яка є потерпілою від адміністративного правопорушення.
Крім того, статтею 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час розгляду справи суд встановив наявність підстав для закриття провадження за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, визначеного частиною третьою статті 154 КУпАП, а тому підстави для закриття провадження за строками – відсутні.
Так, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 КУпАП). 
Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є в тому числі всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Частиною третьою статті 154 КУпАП передбачено відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людини або її майну, та тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин.
Диспозицією частини першої статті 154 КУпАП визначено дії, за які особу може бути притягнуто до відповідальності, а саме: за утримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, утримання незареєстрованих собак, приведення їх у громадські місця, вигулювання собак без повідків та намордників (крім собак, породи яких не внесені до Переліку небезпечних порід собак) чи в не відведених для цього місцях, а також неприбирання власником тварини її екскрементів під час перебування тварини у громадському місці (крім вигулювання у спеціально відведених для цього місцях).
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 917635 
від 06 жовтня 2023 року зазначено, що 29.08.2023 о 13 год 19 хв, у АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 випустив собаку за територію її домоволодіння без намордника та повідка, породи вівчарка середньоазійська, внаслідок чого накинулась на собаку ОСОБА_2 та нанесла їй ушкодження. 
Однак, як зазначив представник Биковця В.Г., 29 серпня 2023 року ОСОБА_1 не перебував на території свого домоволодіння у зв`язку із проходженням військової служби у місті Києві, на підтвердження чого надав довідку Управління роботи з особовим складом СБУ від 30.11.2025 № 11/1/3-1483, з якої вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу в підрозділі Центрального управління Служби безпеки України з дислокацією у м. Києві з 21 вересня 2022 року до теперішнього часу.
Також, відповідно до частини другої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що подія сталася 29 серпня 2023 року, а протокол складений 06 жовтня 2023 року. Зі змісту рапортів поліцейського, які долучені до матеріалів справи вбачається, що спілкування з ОСОБА_1 відбувалося у телефонній розмові, оскільки ОСОБА_1 перебуває на військовій службі. Зі свого боку, ОСОБА_1 заперечує проставлення ним підпису у протоколі, про складення протоколу відносно нього він дізнався в усній формі від дільничного офіцера поліції 
Нечая Ю. 07 листопада 2023 року, коли повернувся до дому у відпустку. Крім того, поліцейський попросив його написати заяву на ім`я голови Адміністративної комісії Макарівської селищної ради заяву щодо ознайомлення внесених до протоколу виправлень та відсутності претензій (долучена до матеріалів справи заява ОСОБА_1 від 08.11.2023)
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Ураховуючи викладене, суд, дійшов висновку, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і не може бути доказом у розумінні статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також оцінюючи надані матеріали справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю констатує про відсутність у справі беззаперечних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, визначеного частиною третьою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закривається, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 7, 9, 154, 247, 251, 252, 254, 256, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и л а:

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною третьою статті 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її ухвалення через Макарівський районний суд Київської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо вона не була оскаржена. В інакшому разі після її перегляду апеляційним судом.

Суддя О.С. Сініцина