УКРАЇНА
Романівський районний суд Житомирської області 
294/908/26 

В И Р О К
Іменем України 

14 липня 2026 року Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Романів кримінальне провадження № 12026060630000081 відносно: 
ОСОБА_5  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шевченка Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої,-
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України), - 
В С Т А Н О В И В :
Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.04. 2026 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 16 години 00 хвилин, у ОСОБА_5 , яка була достовірно обізнана про дію воєнного стану в Україні, під час перебування у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на здійснення крадіжки чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, цього ж дня, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 16 години 00 хвилин, вона переконавшись у відсутності власника майна та інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 , яка лежала на стільці у кімнаті кухні вищевказаного будинку, викрала грошові кошти в сумі 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, після чого залишила зазначений будинок, розпорядившись в подальшому викраденими грошовими коштами на власний розсуд
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 18000 (вісімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною четвертою статті 185 КК України. 
18 травня 2026 року між обвинуваченою та прокурором укладено угоду про визнання винуватості. 
Згідно з даною угодою її сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за частиною четвертою статті 185 КК України. 
ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначене покарання, яке обвинуваченій слід призначити за вчинене кримінальне правопорушення – п`ять років позбавлення волі. Окрім цього, сторонами угоди узгоджено звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням. В угоді також передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені  ОСОБА_5 .
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом першим частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Частиною другою статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Письмову згоду потерпілого у даному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості надано, а також останній в судовому засіданні підтримав подану ним згоду на укладення угоди про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Крім того, потерпілий погодився із узгодженим покаранням у вигляді позбавлення волі та зі звільненням обвинуваченої від відбування призначеного покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку і покладенням відповідних обов`язків.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив її затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачена та захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінується стороною обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена беззастережно визнала себе винуватою, згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином.
Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, цілком розуміє свої права, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.
При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також думку потерпілого, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання останньої без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити її від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, визначивши іспитовий строк в один рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України. 
Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 від 18 травня 2026 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання – п`ять років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Встановити ОСОБА_5 тривалість іспитового строку один рік.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1