Справа № 686/17083/26
Провадження № 2/686/9350/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне) 

03 липня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого – судді Стефанишина С.Л.,
за участю секретаря судового засідання – Мороза А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :
08.06.2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з моменту пред`явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який станом на даний час розірвано. Діти на даний час проживають разом з матір`ю, тоді як відповідач ухиляється від утримання дітей та матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає. Тому, позивачка змушена звертатися до суду та просить стягувати аліменти з відповідача у вищевказаному розмірі. 
Ухвалою суду від 11.06.2026 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.
У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримав у повному обсязі. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив. 
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення по справі. 
Суд, перевіривши та оцінивши зібрані докази по справі вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що шлюб між сторонами було розірвано згідно з рішенням суду від 01.10.2019 року у справі №686/14732/19.
За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідно даними свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 19.01.2023 року, серії НОМЕР_2 , виданого повторно 19.01.2023 року та серії НОМЕР_3 , виданого 24.09.2012 року.
Зі змісту Витягів з Реєстру територіальної громади та довідки Гвардійської сільської ради від 30.03.2026 року, діти на даний час проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на її утриманні.
Встановлено, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання та забезпечення своїх дітей. 
Водночас, відповідач є особою працездатного віку, доказів неспроможності сплачувати аліменти суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що останнього слід зобов`язати сплачувати аліменти на утримання дітей. 
Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька.
Суд рахує, що відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. 
Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум з січня 2026 року для дітей віком до 6 років становить 2 817 грн., а віком від 6 до 18 років – 3 512 гривень.
Зважаючи на викладене розмір аліментів суд визначає з урахуванням, що батьки спільно зобов`язанні утримувати дітей до їх повноліття та інших обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову до суду.
На підставі вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, виходячи з мінімальних потреб дітей для забезпечення їх належного рівня життя та фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягувати аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.06.2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.
Щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу, заявлених до відшкодування позивачкою згідно позовної заяви у сумі 6000 грн., судом враховано наступне. 
Вимогами ч.1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Понесені позивачкою витрати на правничу допомогу підтверджуються даними договору про правову допомогу №8 від 31.03.2026 р., додатку від 03.03.2026 р. та квитанції про оплату від 04.06.2026 року на суму 6000 грн.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, понесених ОСОБА_1 , суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати ВСУ від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та додатковій постанові Великої Палати ВСУ від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір – обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розміру наданої правової допомоги, складністю справи та виконаними адвокатом послугами, результатами розгляду справи, суд вважає достатнім стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1331,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.ст. 2, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.182-199 Сімейного Кодексу України, суд 
УХВАЛИВ:
 
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів – задовольнити. 
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 08.06.2026 року і до досягнення дітьми повноліття.
Рішення у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст рішення суду складено 03.07.2026 року. 

Суддя Сергій Стефанишин