ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2026 р. | м. Харків | Справа № 922/3157/25

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Пономаренко Т.О. 
при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом | Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7; код ЄДРПОУ: 04059243)
до | Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізинг" (61037, м. Харків, вул. Морозова, 2/4; код ЄДРПОУ: 31643019)
про | стягнення заборгованості
за участю представників:
позивача - Жилко С.Е., довіреність від 23.10.2023;
відповідача - Лазебник А.Ю., ордер ВІ №1407311 від 23.06.2026.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізинг", в якій просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 978 042,68 грн за використання земельної ділянки по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за період з 18.03.2021 по 28.02.2022, а також покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору у сумі 29 670,64 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ «БМВ Лізинг» з моменту формування земельної ділянки 18.03.2021 по дату реєстрації права власності на неї 22.01.2024 використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за адресою просп. Олексаднрівський, 99 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125,126 Земельного Кодексу України. Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.07.2025 №14976/5/20-40-04-07-12 ТОВ «БМВ Лізинг» обліковується платником податку за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за адресою просп. Олександрівський, 99 та за даними податкових декларацій з плати за землю платником задекларовано та сплачено за січень-лютий 2022 року 73327,82 грн земельного податку. Таким чином позивач вважає, що ТОВ «БМВ Лізинг» у період з 18.03.2022 по 28.02.2022 не сплачувало у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, у зазначений період майно грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 978 042,68 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.11.2025 вирішено в позові відмовити повністю.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 вирішено апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2025 у справі №922/3157/25 залишити без змін.
Постановою Верховного Суду від 12.05.2026 вирішено касаційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково, постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2026, рішення Господарського суду Харківської області від 10.11.2025 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 у справі №922/3157/25 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2026 для розгляду справи №922/3157/25 визначено суддю Пономаренко Т.О.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.06.2026 прийнято на новий розгляд справу №922/3157/25. Призначено справу №922/3157/25 до розгляду у підготовчому засіданні на 24.06.2026. 
Представником відповідача 23.06.2026 через систему "Електронний суд" подано письмові пояснення (вх.№15274 від 23.06.2026), в яких він зазначив, що чинне земельне законодавство України не передбачає обов`язку особи та способу сплачувати орендну плату за земельну ділянку у період здійснення передбаченої законом процедури її викупу за відсутності укладеного договору оренди. Разом із тим, Верховним Судом не встановлено, що Відповідач ухилявся від укладення договору оренди або ж іншим чином перешкоджав діям Позивача щодо направлення та узгодження такого договору у вказаний період, Позивач не надав суду відповідних доказів.
У свою чергу представник відповідача вказує, що матеріали справи містять докази, а Позивач не заперечує, що весь цей час Відповідач чесно та сумлінно сплачував земельний податок. Верховний Суд не встановив факту ухилення Відповідача від сплати земельного податку.
Тобто, навіть враховуючи наведені Позивачем висновки Верховного Суду, про які зазначено у Постанові касаційної інстанції, неможливо встановити наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки Відповідач не ухилявся від оформлення прав на земельну ділянку, а діяв у межах передбаченої законом процедури її викупу. Відтак сама лише відсутність оформленого права власності або договору оренди не свідчить про виникнення у Відповідача обов`язку зі сплати саме орендної плати.
Також представник відповідача звертає увагу суду, що у вказаний Позивачем період (з 18.03.2021 по 28.02.2022) сторони не вели переговори щодо можливості укладення договору оренди в майбутньому, Позивач не надає відповідних доказів.
Натомість, сторони вели переговори щодо викупу зазначеної земельної ділянки, про що свідчать додані Відповідачем до відзиву докази (листи, рішення сесій Позивача, договір авансового внеску, тощо). Позивач не заперечує, що Відповідач неодноразово звертався до Позивача та подавав весь необхідний пакет документів для продажу земельної ділянки та винесення питання щодо продажу землі на сесію Харківської міської ради.
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.06.2026 відкладено підготовче засідання на 22.07.2026 о 10:00.
20.07.2026 до суду надійшло клопотання представника Харківської міської ради Жилко С.Е. (вх.№17564від 20.07.2026), в якому просить суд прийняти заяву Харківської міської ради про зменшення розміру позовних вимог у справі №922/3157/25 та читати п.2 та 3 прохальної частини позовної заяви Харківської міської ради у справі №922/3157/25 в такій редакції:
«2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВ Лізинг» (вул. Морозова, 2/4, м. Харків, 61037, код ЄДРПОУ 31643019) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ: 04059243, платіжні реквізити: отримувач – ГУК Харків обл/МТГ Харків, код отримувача (ЄДРПОУ) – 37874947, рахунок (IBAN) – UA698999980314090611000020649, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету – 24062200) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1 665 175 (один мільйон шістсот шістдесят п`ять тисяч сто сімдесят п`ять) грн 84 коп. за використання земельної ділянки по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за період з 18.03.2021 по 28.02.2022.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМВ Лізинг» (вул. Морозова, 2/4, м. Харків, 61037, код ЄДРПОУ 31643019) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, код ЄДРПОУ 04059243, платіжні реквізити: р/р UA518201720344240012000032986, Банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172 Отримувач – Харківська міська рада) витрати зі сплати судового збору у сумі 24 977 (двадцять чотири тисячі дев`ятсот сімдесят сім) грн 64 коп.»
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.07.2026 клопотання представника Харківської міської ради Жилко С.Е. (вх.№17564від 20.07.2026) про зменшення розміру позовних вимог задоволено. Прийнято клопотання представника Харківської міської ради Жилко С.Е. (вх.№17564від 20.07.2026) про зменшення розміру позовних вимог до розгляду. Вирішено розгляд справи продовжувати з урахуванням зменшення позовних вимог.
Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.07.2026 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 05.08.2026.
В судовому засіданні 05.08.2026 оголошено перерву до 02.09.2026.
Присутній в судовому засіданні 02.09.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з урахуванням зменшення розміру позовних вимог.
Присутня в судовому засіданні 02.09.2026 представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та просила суд відмовити в його задоволенні.
Відповідно до частини 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.
Враховуючи положення ст.13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, а також надзвичайну безпекову ситуацію, яка склалася та існує у м. Харкові, характер спірних правовідносин, кількість наданих сторонами доказів та складність справи, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.
У судовому засіданні 02.09.2026 судом проголошено скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.08.2025 №4440970956 право власності на нежитлові будівлі за адресою: м. Харків, просп. Олександрівський, 99, зареєстровано на:
1. літ. «Е-1» загальною площею 25,8 кв.м., літ. «В-І» загальною площею 25,8 кв.м., літ. «Д-1» загальною площею 25.8 кв.м.:
- з 22.05.2020 по 08.02.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» на підставі дублікату договору купівлі-продажу №573 від 04.02.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчуком О.В., договору про внесення змін до договору купівлі-продажу №111 від 03.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчуком О.В.;
- з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП «ФРЕГАТ» на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
2. літ. «Г -І» загальною площею 47, 2 кв.м.:
- з 22.05.2020 по 08.02.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» на підставі договору купівлі-продажу №1716 від 29.03.2007, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гібадуловою Л.А.;
- з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП «ФРЕГАТ» на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
3. літ. «А-4» загальною площею 4 827,9 кв.м.:
- з 07.05.2013 по 08.02.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» на підставі договору купівлі-продаж №7479 від 01.09.2008, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Корнійчуком О.В.;
- з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП «ФРЕГАТ» на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
4. літ. «Ж-3» загальною площею 213,2 кв.м.:
- з 07.05.2013 по 08.02.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» на підставі рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Газові трейдери України» №03/07 від 18.06.2007, ухвали Господарського суду Харківської області від 04.07.2007 №50/131-07, наказу Господарського суду Харківської області від 04.07.2007 №50/131-07;
- з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП "Фрегат" на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
5. літ. «Б- 1» загальною площею 32,7 кв.м.:
- з 04.02.2016 по 08.02.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» на підставі договору купівлі-продажу №99 від 04.02.2016;
- з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП «ФРЕГАТ» на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
Вищевказані нежитлові будівлі розташовані на земельній ділянці кадастровим номером 6310138200:03:027:0044.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.08.2025 №440971195 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 загальною площею 0,3832 га по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові зареєстровано на:
- з 22.01.2024 по 08.02.2024 зареєстровано за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» на підставі договору купівлі-продажу №16 від 10.01.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Васіковою Ю.В.;
- з 08.02.2024 по теперішній час за ТОВ СП «ФРЕГАТ» на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
У червні 2020 року ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» звернулося до органу місцевого самоврядування з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3810 га за адресою по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові.
Пунктом 34 додатку №1 до рішення сесії Харківської міської ради від 19.08.2020 №2235/20 ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно 0,3810 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. А-4, Ж-3, Б-1, Г-1, Е-1, В-1, Д-1 (торгівельно-офісного призначення) по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові.
На виконання зазначеного рішення було розроблено та затверджено проект землеустрою по відведенню зазначеної земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових приміщень.
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру номер НВ-6315059372021 від 23.03.2021 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 складає 0,3832 га. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. А-4, Ж-3, Б-1, Г-1, Е-1, В-1, Д-1 (торгівельно-офісного призначення).
10 серпня 2021 року між Харківською міською радою та ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» укладено договір про внесення авансового внеску. Відповідно до п.2.1. договору розмір авансового внеску складає 799 940,10 грн. Зазначена сума сплачена відповідачем на рахунок позивача відповідно до платіжного доручення №2290 від 11.08.2021.
04 вересня 2023 року Відповідач звертався до Позивача з проханням поновити розгляд питання щодо продажу земельної ділянки (лист від 04.09.2023 року вих. №162/2-04). 
Рішенням 20 сесії Харківської міської ради 8 скликання №481/23 від 22.11.2023 (п.4 додатку №1) було ухвалено продати відповідачу земельну ділянку площею 0,3832 га з кадастровим номером 6210138200:03:027:0044 за адресою просп. Олександрівський, 99 у м. Харкові за ціною продажу 3 962 000,00грн.
Листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради №284/0/225-24 від 17.01.2024 підтверджується, що Відповідачем на рахунок позивача було перераховано остаточну грошову суму у розмірі 3 962 000,00 грн.
На підставі зазначеного рішення Харківської міської ради між позивачем та відповідачем ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» 10 січня 2024 року було укладено договір №б/н купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,3832 га із земель житлової та громадської забудови по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові (кадастровий номер 6310138200:03:027:0044).
Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано 22.01.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ».
З 08.02.2024 по теперішній час право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано за ТОВ СП «ФРЕГАТ» на підставі договору купівлі-продажу №145 від 08.02.2024, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю.
За твердженнями позивача ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» з моменту формування земельної ділянки 18.03.2021 по дату реєстрації права власності на неї 22.01.2024 використовувало земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за адресою просп. Олексаднрівський, 99 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.125, 126 Земельного Кодексу України.
Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.07.2025 №14976/5/20-40-04-07-12 ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» обліковується платником податку за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за адресою просп. Олександрівський, 99 у м. Харкові та за даними податкових декларацій з плати за землю платником задекларовано та сплачено за січень-лютий 2022 року 73 327,82 грн земельного податку.
Враховуючи наведене позивач вважає, що ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» у період з 18.03.2021 по 28.02.2022 не сплачувало у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, у зазначений період майно грошові кошти у розмірі орендної плати з урахуванням зменшення розміру позовних вимог у розмірі 1 665 175,84 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.05.2026 у цій справі, направляючи справу на новий розгляд, зазначив, що: 
"суди помилково не врахували викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 висновок про те, що для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має жодного значення, а важливим є саме факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої, оскільки положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.10.2023 у справі №922/606/23, правовідносини в якій є подібними та на неврахування висновків в якій посилався скаржник.
4.12. Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, а судові рішення вважає такими, що ухвалені при неповному з`ясуванні судами фактичних обставин справи, що в свою чергу свідчить про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
4.13. Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на тому, що враховуючи вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку розміру позовних вимог, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання.
Під час нового розгляду справи судам необхідно надати оцінку всім доводам і доказам сторін та встановити обставини щодо наявності/відсутності підстав для задоволення позовних вимог; періоду нарахування заявлених до стягнення сум; перевірити правильність здійсненого позивачем розрахунку у заявленій до стягнення сумі, надавши при цьому оцінку доводам відповідача щодо сплати ним земельного податку.".
Відповідно до положень статті 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.
У відповідності до статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі – продажу права оренди земельної ділянки.
Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимоги Харківської міської ради про стягнення з ТОВ "БМВ Лізинг" неотриманої орендної плати на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України з урахуванням зменшення розміру позовних вимог у розмірі 1 665 175,84 грн за використання земельної ділянки (кадастровий номер 66310138200:03:027:0044), розташованої по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові за період дооформлення права власності на цю земельну ділянку з 18.03.2021 по 28.02.2022.
Суд зауважує, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно, у власника такого нерухомого майна виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, та зокрема, застосовуються до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.
Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали.
Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки – це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).
Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).
Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (частина друга статті 93 ЗК України).
Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 Земельного кодексу України).
Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (пункт "ґ" частини другої статті 25 Закону України "Про землеустрій").
Замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі (частина перша статті 26 Закону України "Про землеустрій").
Розробники документації із землеустрою (юридичні особи, які мають не менше двох сертифікованих інженерів-землевпорядників, або фізичні особи-підприємці, які мають такий же статус) зобов`язані виконувати роботи зі складання документації із землеустрою у строк, передбачений договором. Максимальний строк складання документації із землеустрою не повинен перевищувати шести місяців з моменту укладення договору (пункт "г" частини другої статті 28 Закону України "Про землеустрій").
Орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 Земельного кодексу України).
Разом з тим судом не встановлено, а матеріали справи не містять доказів про те, що між сторонами виникли відносини, пов`язані з укладенням договору оренди, а також обставини безпідставного набуття права на майно.
Натомість судом встановлено, що ТОВ "БМВ Лізинг" вживало всіх заходів щодо оформлення права власності на земельну ділянку у зв`язку із набуттям права власності на нерухоме майно, сплачувало земельний податок за неї тощо.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).
Судом установлено, що після придбання об`єкта нерухомості у червні 2020 року ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» звернулося до органу місцевого самоврядування з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,3810 га за адресою по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові. В подальшому пунктом 34 додатку №1 до рішення сесії Харківської міської ради від 19.08.2020 №2235/20 ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності площею, орієнтовно 0,3810 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. А-4, Ж-3, Б-1, Г-1, Е-1, В-1, Д-1 (торгівельно-офісного призначення) по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові.
Згідно витягу з Державного земельного кадастру номер НВ-6315059372021 від 23.03.2021 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 складає 0,3832 га. Цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку). Вид використання земельної ділянки для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. А-4, Ж-3, Б-1, Г-1, Е-1, В-1, Д-1 (торгівельно-офісного призначення).
10 серпня 2021 року між Харківською міською радою та ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» укладено договір про внесення авансового внеску. Відповідно до п.2.1. договору розмір авансового внеску складає 799 940,10 грн. Зазначена сума сплачена відповідачем на рахунок позивача відповідно до платіжного доручення №2290 від 11.08.2021.
04 вересня 2023 року Відповідач знову звертався до Позивача з проханням поновити розгляд питання щодо продажу земельної ділянки (лист від 04.09.2023 року вих. №162/2-04).
Рішенням 20 сесії Харківської міської ради 8 скликання №481/23 від 22.11.2023 (п.4 додатку №1) було ухвалено продати відповідачу земельну ділянку площею 0,3832 га з кадастровим номером 6210138200:03:027:0044 за адресою просп. Олександрівський, 99 у м. Харкові за ціною продажу 3 962 000,00грн.
Листом Департаменту земельних відносин Харківської міської ради №284/0/225-24 від 17.01.2024 підтверджується, що Відповідачем на рахунок позивача було перераховано остаточну грошову суму у розмірі 3 962 000,00 грн.
На підставі зазначеного рішення Харківської міської ради між позивачем та відповідачем ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» 10 січня 2024 року було укладено договір №б/н купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,3832 га із земель житлової та громадської забудови по просп. Олександрівському, 99 у м. Харкові (кадастровий номер 6310138200:03:027:0044).
Судом встановлено, що право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано 22.01.2024 за ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ».
Слід зазначити, що договір купівлі-продажу був підписаний Харківською міською радою без будь-яких зауважень наявності заборгованості щодо орендної плати за користування земельною ділянкою.
Згідно із листом Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 10.07.2025 №14976/5/20-40-04-07-12 ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» обліковується платником податку за земельну ділянку з кадастровим номером 6310138200:03:027:0044 за адресою просп. Олександрівський, 99 у м. Харкові та за даними податкових декларацій з плати за землю платником задекларовано та сплачено за січень-лютий 2022 року 73 327,82 грн земельного податку.
Таким чином ТОВ "БМВ Лізинг" у спірний період вчиняло необхідні дії з метою набуття у власність спірної земельної ділянки (оплата земельного податку, авансового внеску, придбання земельної ділянки, підписання договору, тощо). Тобто, користування земельною ділянкою ТОВ "БМВ Лізинг" без укладеного договору оренди землі було зумовлене з метою забезпечення породження учасниками правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, а саме укладення договору купівлі-продажу цієї ж земельної ділянки, який в подальшому і було укладено.
З огляду на наведені приписи законодавства та правові висновки Верховного Суду суд виходить з того, що для покладення на відповідача обов`язку з повернення коштів на підставі частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України у цій категорії спорів необхідним є встановлення сукупності обставин, а саме: 1) фактичного користування відповідачем земельною ділянкою; 2) відсутності у нього достатньої правової підстави для такого користування у відповідний період; 3) збереження відповідачем за рахунок власника земельної ділянки коштів, які за звичайних умов мали бути сплачені за користування нею; 4) а також розміру такого збереження.
Саме такі обставини входять до предмета доказування у спорі про стягнення безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою комунальної власності. Водночас для кондикційного зобов`язання вина відповідача як умова відповідальності значення не має, оскільки правовою підставою повернення є не факт винної поведінки, а безпідставність набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.
Разом з тим, сама по собі відсутність зареєстрованого права оренди земельної ділянки у спірний період не є достатньою для автоматичного висновку про наявність у відповідача кондикційного обов`язку саме у заявленому позивачем розмірі. З урахуванням правової природи статті 1212 Цивільного кодексу України суд має встановити не лише факт фактичного користування земельною ділянкою, а й те, що внаслідок такого користування відповідач саме у спірному періоді зберіг за рахунок Харківської міської ради кошти без достатньої правової підстави та в якому саме розмірі. Отже, предметом судового дослідження є не лише факт відсутності оформленого права користування земельною ділянкою, а й правова підстава фактичних відносин сторін, характер їх взаємодії щодо спірної земельної ділянки та економічний результат такого користування для кожної зі сторін.
Як встановлено судом, у спірний період між сторонами існували фактичні та документально підтверджені правовідносини, безпосередньо пов`язані з оформленням права відповідача на спірну земельну ділянку, а саме: відповідач звернувся до міської ради з питання оформлення земельної ділянки, отримав рішення про надання дозволу на розроблення відповідної документації, уклав із міською радою угоду про авансовий внесок у рахунок майбутнього придбання земельної ділянки та сплатив визначену нею суму, а надалі міською радою було прийнято рішення про продаж цієї ж земельної ділянки відповідачу.
У подальшому відповідач сплатив визначену міською радою вартість земельної ділянки, а 10.01.2024 між сторонами укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, право власності відповідача на яку зареєстровано 22.01.2024.
При цьому під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки позивачем не заявлялося про наявність заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за попередній період користування цією земельною ділянкою.
Наведені обставини самі по собі не свідчать про виникнення у відповідача права користування земельною ділянкою на умовах оренди до моменту державної реєстрації відповідного речового права та не спростовують загального правила щодо платності використання земель комунальної власності. Водночас вони мають істотне значення для визначення наявності саме тієї юридичної підстави, яка відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України є необхідною для виникнення обов`язку повернути безпідставно збережене майно.
За встановлених судом обставин позивач не довів, що у період з 18.03.2021 по 28.02.2022 кошти в заявленому ним розмірі були збережені відповідачем саме без достатньої правової підстави, з огляду на наявність між сторонами послідовної процедури оформлення земельної ділянки шляхом її продажу відповідачу та фактичне виконання сторонами дій, спрямованих на завершення такої процедури.
Крім цього, Верховний Суд у цій справі окремо наголошує на необхідності перевірки судом правильності розрахунку заявленої до стягнення суми, надавши при цьому оцінку доводам відповідача щодо сплати ним земельного податку.
Суд констатує, що відповідачем документально підтверджено сплату до місцевого бюджету земельного податку за спірну земельну ділянку за січень–лютий 2022 року в сумі 73 327,82 грн, а також за 3 земельні ділянки без зазначення кадастрових номерів загальною площею 0,3810 га, розташовані у Індустріальному районі, ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» задекларовано за 2021 рік 394 627,42 грн, які Харківська міська рада також врахувала за період з 18.03.2021 по 31.12.2021.
Зазначена обставина підлягає врахуванню при визначенні фактичного розміру коштів, які могли бути збережені відповідачем за рахунок власника земельної ділянки, оскільки повторне стягнення з відповідача коштів, які вже були ним сплачені до відповідного місцевого бюджету за користування тією самою земельною ділянкою та за той самий період, не відповідає природі кондикційного зобов`язання.
При цьому Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 06 травня 2026 року у справі №908/1619/25 дійшов висновку, що при стягненні з фактичного користувача земельної ділянки комунальної власності доходу у вигляді несплаченої орендної плати на підставі статей 1212–1214 ЦК України заявлена до стягнення сума підлягає зменшенню на розмір земельного податку, фактично сплаченого таким користувачем до місцевого бюджету за той самий період і за ту саму земельну ділянку, оскільки повторне стягнення цих коштів суперечить принципу справедливості та може бути розцінено як втручання у право на мирне володіння майном у розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, з огляду на встановлені у справі обставини суд доходить висновку про недоведеність позивачем сукупності юридичних фактів, необхідних для виникнення у відповідача кондикційного зобов`язання відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України, зокрема, за відсутності встановлення достатніх правових підстав вважати, що кошти, які становлять предмет позову, були набуті або збережені відповідачем саме без достатньої правової підстави за рахунок позивача. Сам по собі факт фактичного користування відповідачем земельною ділянкою та відсутність у спірний період зареєстрованого права оренди не є достатніми для задоволення заявленої вимоги.
Враховуючи встановлені судом обставини щодо послідовного оформлення відповідачем права на спірну земельну ділянку за безпосередньої участі позивача, здійснення платежів у межах процедури її набуття у власність та подальшого укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки, суд не встановив факту безпідставного набуття або збереження відповідачем за рахунок Харківської міської ради коштів, що є обов`язковою умовою для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України.
За таких обставин правові підстави для стягнення з відповідача 1 665 175,84 грн як безпідставно збережених коштів відсутні.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).
Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008).
Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінивши всі наявні у справі докази в їх сукупності відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Харківської міської ради про стягнення з ТОВ «БМВ ЛІЗИНГ» грошових коштів у розмірі орендної плати з урахуванням зменшення розміру позовних вимог у сумі 1 665 175,84 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, з врахуванням приписів ст.129 ГПК України, витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на позивача в повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позову Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМВ Лізинг" про стягнення заборгованості – відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "09" вересня 2026 р. 

Суддя | | Т.О. Пономаренко