ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5692/26 Справа № 177/3937/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року м. Кривий Ріг 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О.,
секретар судового засідання Лідовська А.А.,

сторони:
позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербачов Андрій Петрович, на рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2026 року, яке ухвалено суддею Вікторовичем Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, дата складення повного судового рішення не вказана,

ВСТАНОВИВ

У грудні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування.
Позовна заява обґрунтована тим, 01.07.2025 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №1598/25-Т/Дп/07 згідно договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 . 
19.07.2025 року сталося ДТП, за участю автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та т.з. «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 . 
Постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2025 року по справі №214/7341/25, винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано ОСОБА_1 . 
Відповідно до Рахунку СТО №1119048 від 30.07.2025 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 ., складає 2 043 481,46 грн. У зв?язку з названою подією, з метою визначення орієнтовного розміру вартості відновлювального ремонту т.з. «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 ., внаслідок ДТП, яка мала місце 19.07.2025 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи. Відповідно до звіту оцінювача вих. №21093 від 30.07.2025 року, ринкова вартість т.з. на момент ДТП складає 2 596 458,25 грн., вартість відновлювального ремонту т.з. складає 1 666 772,40 грн. Згідно вищезазначеного рахунку СТО, вартість відновлювального ремонту т.з. «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 складає 2 043 481,46 грн., що перевищує 70% дійсної вартості вищезазначеного автомобіля і згідно п. 1.1.20 Договору страхування N?1598/25-Т/Дп/07 від 01.07.2025р., є повною загибеллю автомобіля. 
Сума страхового відшкодування при повній загибелі т.з. розраховується в розмірі ринкової вартості т.з., за вирахуванням вартості залишків т.з., безумовної франшизи та нормативу знецінення автомобіля (п.7.2.4 Договору страхування № 1598/25-Т/Дп/07 від 01.07.2025р.). 
Шляхом вивчення попиту та пропозиції через онлайн аукціон встановлено, що вартість придатних залишків т.з. становить 1 470 000,00 грн. 
У зв?язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування розмір страхового відшкодування який позивач відшкодував страхувальнику, складає 905 000,00 грн, із розрахунку: (2 500 000,00 ринкова вартість т.з. на момент ДТП згідно умов договору страхування №1598/25-T/Дп/07 від 01.07.2025р. - 0 сума знецінення - 1 470 000,00 вартість придатних залишків - 125 000,00 грн. сума франшизи). 
Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» поліс ЕР-229168654, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до зазначеного товариства.
20.08.2025 року, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було надіслано на адресу ПАТ «НАСК «Оранта» претензію про відшкодування збитків.
Згідно Полісу № EP/226613266, ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за шкоду, заподіяну майну, складає 250 000,00 гривень. 
05.11.2025 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» були виконані взяті на себе зобов?язання згідно полісу ЕР/229168654, у розмірі 250 000,00 грн., тобто, сума яка повинна бути сплачена відповідачем, складає 655 000,00 грн. (905 000,00 грн. (сума понесених збитків) - 250 000,00 грн. (сума яка сплачена ПАТ «НАСК «ОРАНТА») = 655 000,00 грн.) 
Посилаючись на вищевказані обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» 655 000 грн. як відшкодування витрат, заподіяних позивачеві, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 9 825,00 грн. 
Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2026 року позов ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування задоволений.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодування витрат заподіяних позивачеві у розмірі 655 000,00 грн. та судовий збір в 9825,00 гривень.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербачов А.П., посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» у задоволенні позовних вимог. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача щодо огляду транспортного засобу оцінювачем без участі відповідача, розбіжності щодо вартості складових частин колісного транспортного засобу. 
Посилається, що в основу оскаржуваного рішення суду першої інстанції покладено висновок товарознавчої експертизи від 07.05.2021 року, складений на замовлення представника позивача, який є неприпустимим доказом, оскільки в порушення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 30 липня 2025 року №21093 огляд транспортного засобу експертом не проводився, акта огляду автомобіля немає, замовник експертизи надав тільки фото пошкоджень, зроблених ним самим, тому експерт не володів достатніми вихідними данними щодо характеру та обсягу пошкоджень. 
Звертає увагу, що розрахунок страховика у позові не відповідає фактичним обставинам справи. 
У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, зазначає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2026 року має бути залишено без змін. 
Представником позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" подана заява про розгляд справи без участі представника позивача, просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задвоолення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача адвоката Щербачова А.П., який підтримав доводи апеляційної скарги з викладених у ній підстав, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.07.2025 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №?1598/25-Т/Дп/07 згідно договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 . 
Відповідно постанови Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.08.2025 року по справі №214/7341/25, 19 липня 2025 року о 10.20 год. водій   ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_3 , та рухаючись по автодорозі вул. Володимира Великого, біля буд. 72В, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, перед перестроюванням та зміною напрямку руху, не впевнився у безпеці такого маневру, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Porsche Cayenne, р.н. НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.10.1 ПДР України. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
22 липня 2025 року ОСОБА_4 звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу. 
Відповідно до Рахунку СТО №1119048 від 30.07.2025 р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 ., складає 2 043 481,46 грн.
Згідно рахунку СТО, вартість відновлювального ремонту т.з. «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 складає 2 043 481,46 грн., що перевищує 70% дійсної вартості вищезазначеного автомобіля і згідно п. 1.1.20 Договору страхування №?1598/25-Т/Дп/07 від 01.07.2025р., є повною загибеллю автомобіля.
Суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 було складено Протокол огляду транспортного засобу від 29.07.2025 року.
30 липня 2025 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 було складено звіт про визначення ринкової вартості та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 вих. №21093, відповідно до якого, ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом складає 2 596 458,25 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом становить 1 666 772,40 грн.
Звертаючись до суду з вказаним позовом позивач зазначив, що сума страхового відшкодування при повній загибелі т.з. розраховується в розмірі ринкової вартості т.з., за вирахуванням вартості залишків т.з., безумовної франшизи та нормативу знецінення автомобіля (п.7.2.4 Договору страхування № 1598/25-Т/Дп/07 від 01.07.2025р.).
Ввстановлено, що вартість придатних залишків т.з. становить 1 470 000,00 грн. 
У зв?язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування розмір страхового відшкодування, який Позивач відшкодував Страхувальнику, складає 905 000,00 грн, із розрахунку: (2 500 000,00 ринкова вартість т.з. на момент ДТП згідно умов договору страхування №1598/25-T/Дп/07 від 01.07.2025р. - 0 сума знецінення - 1 470 000,00 вартість придатних залишків - 125 000,00 грн. сума франшизи).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» поліс ЕР-229168654. 
 
Згідно Полісу № EP/226613266, ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за шкоду, заподіяну майну, складає 250 000 гривень 00 копійок
 
20.08.2025 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було надіслано на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» претензію вих. №200825-1581/р-ТС від 20.08.2025 р.
 
05.11.2025 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» були виконані взяті на себе зобов?язання згідно полісу, у розмірі 250 000,00 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №67062 від 05.11.2025.
 
Залишок невідшкодованої суми складає 655 000,00 грн. 
 
Отже, предметом спору у даній справі є відшкодування недостатньої суми страхового відшкодування для відновлення пошкодженого майна 655 000,00 грн (905 000,00 грн. (сума понесених збитків) - 250 000,00 грн. (сума яка сплачена ПАТ «НАСК «ОРАНТА»).
 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.
Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованимє рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення в повній мірі відповідає.
Відповідно до частин перших статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).
За приписами частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхова виплата грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.
Страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до положень частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За загальним правилом, майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка, на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2 статті 1187 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідальність за шкоду несе безпосередньо боржник особа, яка завдала шкоди.
Статтею 27 Закону України «Про страхування» (в редакції станом на час виникнення спірних правовдносин) та положеннями статті 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».
Колегія суддів зазначає, що у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.
Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.
Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.
Верховний Суд у складі судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року, справа №686/17155/15-ц, вказав, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Встановлено, що зідно рахунку СТО, вартість відновлювального ремонту т.з. «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 складає 2 043 481,46 грн., що перевищує 70% дійсної вартості вищезазначеного автомобіля і згідно п. 1.1.20 Договору страхування N?1598/25-Т/Дп/07 від 01.07.2025р., є повною загибеллю автомобіля.
Відповідно висновків звіту про визначення ринкової вартості та вартості відновлювального ремонту транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 вих. №21093, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_5 ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом складає 2 596 458,25 грн., вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом становить 1 666 772,40 грн.
Шляхом вивчення попиту та пропозиції через онлайн аукціон встановлено, що вартість придатних залишків т.з. становить 1 470 000,00 грн.(а.с. 32)
Отже, відповідно до умов договору страхування розмір страхового відшкодування який Позивач відшкодував Страхувальнику, складає 905 000,00 грн, із розрахунку: (2 500 000,00 ринкова вартість т.з. на момент ДТП згідно умов договору страхування №1598/25-T/Дп/07 від 01.07.2025р. - 0 сума знецінення - 1 470 000,00 вартість придатних залишків - 125 000,00 грн. сума франшизи).
Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_3 , була застрахована ПАТ «НАСК «ОРАНТА» поліс ЕР-229168654, згідно Полісу №EP/226613266 ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за шкоду, заподіяну майну, складає 250 000,00 гривень.
 
05.11.2025 р. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» були виконані взяті на себе зобов?язання згідно полісу, у розмірі 250 000,00 грн, що підтверджується Платіжною інструкцією кредитоовгго переказу коштів №67062 від 05.11.2025. 
 
ПрАТ «СК «Арсенал» здійснило страхову виплату на суму 905 000,00 грн, що підтверджується страховим актом № 006.01442025-1 від 19.08.2025, розрахунковим страхового відшкодування від 13.08.2025 відповідно до якого страховий платіж становить 147 750,00 грн, сума несплаченого страхового платежу 110 812,50 грн, платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №62551488 від 20.07.2025 на суму 794 187,50 грн.
Отже, залишок невідшкодованої суми складає 655 000,00 грн. з розрахунку, що 905 000,00 грн. (сума понесених збитків) - 250 000,00 грн. (сума яка сплачена ПАТ «НАСК «ОРАНТА»).
 
Оскільки вартість майнового збитку, завданого пошкодженням автомобіля «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася з вини відповідача, перевищує виплачений позивачу розмір страхового відшкодування, то із ОСОБА_1 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (розміром страхового відшкодування, яке виплатив позивач) та отриманим страховим відшкодуванням.
Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права вимоги потерпілої особи в межах здійсненої виплати до особи, відповідальної за завдані збитки, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. 
З огляду на вищевказане, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги відповідача в частині не підтвердження суми страхового відшкодування щодо застрахованого транспортного засобу «Porsche Cayenne» д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки за обставинами справи ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодував страхове відшкодування при повній загибелі автомобіля згідно умов договору страхування №1598/25-Т/Дп/07 від 01.07.2025 року.
Згідно п. 7.2.4 Договору страхування страхове відшкодування при повній загибелі транспортного засобу сплачується у розмірі дійсної вартості ттрансопртного засобу на момент укладання договору за вирахуванням суми знецінення транспортного засобу за період страхування, вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 13 франшизи. 
З огляду на вказане, з урахуванням суми сплаченої страхувальником відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивачем належними доказами обґрунтовано розмір невідшкодованих збитків в сумі 655 000,00 грн., які належнить стягнути з відповідача на користь позивача. 
Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність. Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта по суті спору та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання вмотивованості висновків суду, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих і правильних висновків суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення підстав для нового розподілу витрат зі сплати судового збору в суді першої та апеляційної інстанції немає. 
Разом з тим, оскільки ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2026 року клопотання відповідача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відстрочено заявнику сплату судового збору у розмірі 11 790,00 грн., судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 
На підставі викладеного, керуючись ст.367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Щербачов Андрій Петрович, залишити без задоволення.
Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2026 року залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 11 790,00 гривень
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складено 06 серпня 2026 року.

Головуючий:

Судді: