707/2163/26 
2/707/1708/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
22 липня 2026 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Суходольського О.М.
за участю секретаря Культенко Н.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що судовим наказом Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2024 у справі № 357/12858/24 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 06.09.2024 та до досягнення дитиною повноліття. Після винесення судового наказу відповідач в добровільному порядку аліменти не сплачував. У зв`язку зі цим позивачка була змушена звернутись до органів примусового виконання рішень. 
Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 98347 від 07.05.2026, складеного державним виконавцем, до жовтня 2025 року аліменти відповідачем не сплачувались, у зв`язку з чим станом на 01.11.2025 заборгованість зі сплати аліментів складала 192755,62 грн. Починаючи з листопада 2025 року поточні аліменти сплачуються в повному обсязі та частково погашається заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 01.04.2026 складала 86985,8 грн. Розмір цієї заборгованості станом на 07.05.2026 року не змінився.
У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь пеню за прострочення аліментів в розмірі 160438,97 грн. 
Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 25.05.2026 відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду на подачу відзиву на позовну заяву. Відзиву на позовну заяву від ОСОБА_2 на адресу суду не надано, будь-які клопотання до суду не надходили.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданого 06.12.2018 Виконавчим комітетом Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 .
Відповідно до судового наказу, виданого 16.09.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі № 357/12858/24, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.09.2024 та до досягнення дитиною повноліття.
Постановою державного виконавця Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 27.08.2025 відкрито виконавче провадження № 78954589 за судовим наказом від 16.09.2024.
З розрахунку заборгованості Білоцерківського відділу ДВС у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 98347 від 07.05.2026 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів за період з березня 2025 року по березень 2026 року станом на 01.04.2026 становить 86985,80 грн. Вказане також підтверджується довідкою головного державного виконавця від 07.05.2026. 
Відповідно до розрахунку пені на заборгованість зі сплати аліментів, наданого позивачкою, заборгованість відповідача станом на 21.05.2026 становить 160438,97 грн.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Як передбачено ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, яка є винною в ухиленні (простроченні) сплати аліментів.
Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.
Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. (такий висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 січня 2021 року у справі №636/3546/17).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.
Відповідно до постанови КЦС ВС від 20.07.2020 по справі № 362/4462/16 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18), пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Судом встановлено, що у період з 01.03.2025 по 08.02.2026 ОСОБА_2 не виконував належним чином судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання своєї доньки, не здійснював платежі в повному обсязі в рахунок сплати аліментів та погашення наявної в нього заборгованості.
Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини ОСОБА_2 , доказів протилежного ним суду не надано, так як і не зазначено поважні причини несвоєчасної сплати аліментів. 
В своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути із відповідача на її користь пеню зі сплати аліментів на утримання спільної доньки за період з 01.03.2025. по 08.02.2026 розмірі 160438,97 грн., однак судом встановлено, що станом на момент звернення позивачки до суду заборгованість відповідача зі сплати аліментів за цей період становить 86985,60 грн. Тобто, заявлений позивачкою розмір пені перевищує обмеження встановлені ч. 1 ст. 196 СК України та не може бути стягнутий у більшому розмірі, ніж сума заборгованості зі сплати аліментів.
За таких обставин, враховуючи, що заявлений до стягнення розмір пені перевищує встановлений законом максимальний розмір, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню у розмірі 86985,80 грн., що відповідає сумі заборгованості зі сплати аліментів
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 зареєстрованої у АДРЕСА_2 , пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2025р. по 08.02.2026р. включно в розмірі 86985 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1331 грн. 20 коп. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Апеляційна скарга подається учасниками справи до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя:   О.  М.  Суходольський