ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА _01054, _м.Київ, _вул.Б.Хмельницького,44-В, _тел. _(044) _334-68-95, _E-mail: _inbox@ki.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
30.07.2026 | Справа № 910/5816/26

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу 
за позовом | Ананьївського відділу Державної казначейської служби України Одеської області (66401, Одеська область, Подільський район, місто Ананьїв, вулиця Єврейська, будинок 56)
до | 1) Національного банку України (00601, місто Київ, вулиця Інститутська, будинок 9)
| 2) Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області (66401, Одеська область, Подільський район, місто Ананьїв, вулиця Героїв України, будинок 42)
про | припинення обтяження
Представники сторін
від позивача: Коротнян С.І.
від відповідача-1: Софін О.В.
від відповідача-2: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
18.05.2026 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Ананьївського відділу Державної казначейської служби України Одеської області з вимогами до Національного банку України та Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області про припинення (зняття) обтяження.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з огляду на відсутність заборгованості перед Національним банком за кредитним договором № 537, запис про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, розташованого за адресою Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Лібкнехта Карла, будинок 56, є перешкодою в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2026, на підставі частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.
29.05.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2026 відкрито провадження у справі № 910/5865/26, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 29.06.2026.
05.06.2026 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2026 доручено Ананьївському районному суду Одеської області забезпечити проведення відеоконференції по справі № 910/5816/26 за участю представника позивача.
16.06.2026 до Господарського суду міста Києва від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2026 суд, в порядку статті 120 Господарського процесуального кодексу України, повідомив учасників судового процесу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 30.07.2026.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2026 доручено Ананьївському районному суду Одеської області забезпечити проведення відеоконференції по справі № 910/5816/26 за участю представника позивача.
Представник відповідача-2 в судове засідання 30.07.2026 не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, проте про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 
В судове засідання 30.07.2026 з`явились представники позивача на відповідача-1 та надали пояснення по суті спору. 
Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача-1 заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
У судовому засіданні 23.07.2026 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення позивача та розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:
02.04.1999 між Національним банком України (кредитор за договором) та Акціонерно-комерційним агропромисловим банком "Україна" (позичальник за договором) укладено кредитний договір № 23 (надалі - кредитний договір), за умовами якого кредитором було реструкторизовано наявну у позичальника заборгованість за кредитними договорами №73 від 26.09.1996, № 104 від 26.12.1996, № 91 від 24.12.1996, № 6 від 14.03.1996, № 145 від 13.10.1997, № 133 від 03.09.1998, № 136 від 11.09.1998 в стабілізаційний кредит відповідно до постанови Правління НБУ від 31.03.1999 № 158 у сумі 228 246 282,10 грн. на строк до 25.10.2002 під заставу нерухомого майна, про що сторонами укладаються окремі договори застави нерухомого майна.
18.05.1999 між Національним банком України (заставодержатель за договором) та Акціонерно-комерційним агропромисловим банком "Україна" (заставодавець за договором) укладено договір застави (надалі - договір застави), за умовами якого заставодавець в забезпечення своєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором № 23 від 02.04.1999 передав у заставу заставодержателю нерухоме майно, яке складається із приміщення банку, що знаходиться в Одеська область, Подільський район, місто Ананьїв, вулиця Єврейська (колишня Лібкнехта Карла), будинок 56.
18.05.1999 нотаріусом Ананьївської районної державної нотаріальної контори була накладена заборона відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: Одеська область, Подільський район., м. Ананьїв, вул. Єврейська (колишня Лібкнехта Карла), буд. 56.
Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.10.2003 № 599-р вищевказану будівлю передано в оперативне управління Державній казначейській службі України.
Згідно акту приймання - передачі нерухомого майна Одеської дирекції Банку "Україна" що реалізовано, згідно договору купівлі-продажу від 28.08.2003, який був складений 20.10.2003, затверджений в.о. начальника УДК у Одеській області Л.Є. Шиловою та регіональним уповноваженим ліквідатором банку "Україна" в Одеській області В.І. Янчуковим 29.10.2003, відповідно Додатку 1 до Розпорядження Кабінету Міністрів України "Про використання викупленого майна Акціонерного комерційного агропромислового банку "Україна" від 13.10.2003 № 599-р передано: будівля відділення одноповерхова цегляна та гараж цегляний).
27.10.2026 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно № 6, згідно якого нежитлову будівлі які розташовані в м. Ананьїв Одеської області по вулиці Карла Лібкнехта будинок 56 належить Державі Україна на праві державної власності в оперативному управлінні відділення державного казначейства у Ананьївському районі, що видане на підставі рішення виконавчого комітету Ананьївської міської ради Одеської області від 26.10.2006 № 228.
У зв`язку з реорганізацією управління Казначейства, видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 22.06.2012 САС №545814, в якому зазначається, що власником є Держава Україна в особі Державної казначейської служби України в оперативному управлінні Управління Державної казначейської служби України в Ананьївському районі Одеської області.
17.12.2018 в Державний реєстр речових прав внесено відомості щодо зміни юридичної адреси майна - вулиця Лібкнехта Карла була змінена на назву Єврейська.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 720-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області" (із змінами, внесеними згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1319-р від 26.11.2025) було утворено Ананьївську міську територіальну громаду Подільського району Одеської області з центром в м. Ананьїв; відповідно до розпорядження Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ "Про утворення та ліквідацію районів" (із змінами, внесеними згідно із Законом № 3334-IX від 23.08.2023) Ананьївська міська територіальна громада увійшла до складу утвореного Подільського району, в той же час Ананьївський район на підставі вказаного розпорядження було ліквідовано.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.2025 № 1649 "Про внесення змін у додаток 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 05 квітня 2014 №85 та визнання такою що втратила чинність постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2020 року №1147" змінено найменування Управління Ананьївської Державної казначейської служби України в Одеській області на Ананьївський відділ Державної казначейської служби України Одеської області.
Відділом Казначейства 13.01.2026 була подана заява до Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради за реєстраційним номером 70970628 відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", на що 19.01.2026 отримано від Відділу надання адміністративних послуг Ананьївської міської ради рішення про відмову у проведені реєстраційних дій № 82907379, у зв`язку з наявністю зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкту нерухомого майна № 460812347 від 19.01.2026 наявна інформація про заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 3761490) зареєстрований 20.09.2006 16:43:03 реєстратором: Ананьївська районна Державна нотаріальна контора, підстава обтяження договір застави № 537, від 18.05.1999 Ананьївська Державна нотаріальна контора. Об`єктом обтяження зазначено нежитлове приміщення, адреса: Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Лібкнехта Карла, будинок 56, власник банк "Україна".
Листом від 29.01.2026 № 02-62-06/93 позивач звернувся до Ананьївської державної нотаріальної контори, як до реєстратора обтяження, з питання надати детальну інформацію про заборону зазначеного нерухомого майна
13.02.2026 на адресу Відділу надійшов лист-відповідь від 13.02.2026 №162/01-16, відповідно до якого, державним нотаріусом Ананьївської районної Державної нотаріальної контори було повідомлено, що 18.05.1999, за реєстраційним номером №537 посвідчено договір застави на нерухоме майно, де сторонами були Національний банк України, як заставодержатель та АКАБ "Україна", як заставодавець. 
Позивач звернувся до Національного банку України листом №02-62-09/168 від 16.02.2026 з проханням посприяти у вирішенні питання щодо зняття зареєстрованих обтяжень на нерухоме майно Держави в особі Держаної казначейської службі України та звернутись до нотаріуса, для проведення дій з вилучення обтяження об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: Одеська область, м. Ананьїв, вул. Єврейська (Карла Лібкнехта).
У відповідь Національний банк України надав лист №41-0012/20631 від 09.03.2026 в якому зазначається про відсутність заборгованості перед Національним банком за кредитним договором за реєстраційним номером № 537 про заставу на нерухоме майно та зазначено про можливість зняття обтяжень на підставі даного листа.
Вищевказаний лист є підставою для припинення обтяження та зняття заборони відчуження нерухомого майна, а саме: нежитлова адміністративна будівля літ. А з господарськими будівлями та спорудами, площею 308,2 кв.м. у складі - гараж літ. Б площею 104,3 кв.м.; сарай літ. В площею 5,2 кв.м; дворова убиральня літ. Г площею 5,6 кв.м; огорожа 1 площею 108,7 кв.м; ворота 2 площею 7,8 кв.м; водопровід 3 площею 15 п/м; вимощення I площею 194,6 кв.м, що знаходиться за адресою Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Єврейська (колишня Лібкнехта Карла), 56.
28.04.2026 на адресу позивача надійшов лист-відповідь № 06-603 від 28.04.2026 Ананьївської державної нотаріальної контори Одеської області, відповідно до якого було повідомлено, що згідно вимог статті 74 Закону України "Про нотаріат", нотаріус знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, у тому числі у зв`язку із повідомленням кредитора (позикодавця) про погашення позики (кредиту), однак всупереч вищевикладеному було відмовлено в проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з наявністю зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно.
Позивач стверджує, що не може здійснити державну реєстрацію права власності на спірну нежитлову двоповерхову адміністративну будівлю, оскільки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження 20.09.2006 за № 3761490 на нежитлове приміщення за адресою: Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Лібкнехта Карла, будинок 56, зареєстроване на підставі договору застави, в той час як державним реєстратором було відмовлено знятті заборони із спірного нерухомого майна з підстав відсутності документу, який відповідно до статті 74 Закону України "Про нотаріат" передбачений для зняття заборони.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (стаття 1 Закону України "Про заставу" та стаття 572 Цивільного кодексу України).
Статтею 13 Закону України "Про заставу" (тут і надалі - в редакції, що була чинною станом на дату укладення договору застави), передбачено, що договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. У випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, транспортні засоби, космічні об`єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правоустановчих документів. Нотаріальне посвідчення договору застави нерухомого майна здійснюється за місцезнаходженням нерухомого майна, договору застави транспортних засобів та космічних об`єктів - за місцем реєстрації цих засобів та об`єктів. 
Так, Акціонерно-комерційним агропромисловим банком "Україна" в забезпечення виконання перед відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором було передано за Договором застави Національному банку України у заставу нерухоме майно, яке складається із приміщення банку, що знаходиться в будинку 56 по вулиці Лібкнехта Карла міста Ананьїв Ананьївського району Одеської області .
За приписами статті 15 Закону України "Про заставу" застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та у порядку, передбачених законом. Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця у Державному реєстрі застав рухомого майна, ведення якого покладається на держателя Державного реєстру застав рухомого майна. Державний реєстр застав рухомого майна та відомості, занесені до нього, є відкритими для всіх юридичних та фізичних осіб.
18.05.1999 державним нотаріусом Ананюївської державної нотаріальної контори посвідчено Договір застави за реєстровим № 537 та накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна до припинення договору застави.
Після укладення договору застави та накладення заборони відчуження предмету застави набули чинності Цивільний кодекс України, Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" (в подальшому перейменовано на Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", а також низка нормативно-правових актів у сфері реєстрації прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим в Україні було сформовано єдину державну інформаційну систему - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та створено систему органів державної реєстрації прав. 
Відповідно було запроваджено процедуру використання та перенесення державним реєстратором прав на нерухоме майно записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Таким чином, у відповідності до Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 №1844/5, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було перенесено інформацію про обтяження нежитлового приміщення загальною площею 308,2 км.м. за адресою: Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Європейська (Лібкнехта Карла), будинок 56, заставою.
Позивач вказує, що не може зареєструвати своє право власності на спірні нежитлові приміщення, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про обтяження цього майна згідно Договору застави, заставодержателем за яким є Національний банк України.
В свою чергу, Національний банк України підтверджує, що нежитлова адміністративна будівля загальною площею 308,2 км.м., розміщується за адресою: Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Європейська (Лібкнехта Карла), будинок 56, відсутня у переліку непроданих активів Акціонерно-комерційного агропромислового банку "Україна", переданих в управління Товариству з обмеженою відповідальністю "Лекснавігатор", та у Національного банку України не обліковується заборгованість за кредитним договором №23 від 02.04.1999.
Тобто відповідач, на користь якого було обтяжене спірне майно в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, вказує, що за спірним кредитним договором відсутня заборгованість.
При цьому, відповідач також звертає увагу суду, що законодавством не встановлений обов`язок кредитора (заставодержателя, іпотекодержателя) звертатися до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження майна, а також законодавство не позбавляє права боржника чи власника майна самостійно звернутися до нотаріуса із заявою про зняття заборони відчуження майна.
Згідно статті 28 Закону України "Про заставу" (в редакції чинній станом на дату розгляду даного спору) застава припиняється:
- з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання;
- в разі загибелі заставленого майна;
- в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно;
- в разі примусового продажу заставленого майна;
- при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави;
- в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.
Частиною 1 статті 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі:
1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою;
2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;
3) реалізації предмета застави;
4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.
Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом.
У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані (частина 2 статті 593 Цивільного кодексу України).
Порядок накладення та зняття нотаріусом заборони на відчуження нерухомого майна врегульований статтями 73, 74 Закону України "Про нотаріат".
Статтею 74 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Національний банк України як в своїх листах до позивача/його територіального підрозділу, так і в заявах по суті спору підтвердив відсутність заборгованості за Кредитним договором, на забезпечення якого було укладено договір застави та накладено заборону на відчуження спірного нерухомого майна.
Відтак суд виходить з того, що запис про державну реєстрацію обтяження нерухомого майна, за відсутності заборгованості за забезпеченим заставою основним зобов`язанням за Кредитним договором, є перешкодою в реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
Враховуючи те, що за кредитним договором не обліковується заборгованість, що підтверджується заставодержателем/позичальником - Національним банком України, то відповідно застава й обтяження нерухомого майна, що є предметом застави, є припиненими.
Проте, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії не є наслідком наявності спору про право між позивачем та Національним банком України, з`ясування якого, тобто стан заборгованості за кредитним договором від 02.04.1999 № 23 і, тому наявність чи відсутність підстав для чинності обтяження у формі заборони, яке зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, потребувало б судового втручання. 
Відсутність між позивачем та відповаідачем-1 спору про право є підставою для відмови у позові до останнього.
Водночас, зважаючи на значний проміжок часу, що сплив від дати накладення обтяження майна (більше 24 років), протягом якого повністю змінилось законодавство, що регулює як процедуру накладення/зняття обтяження нерухомого майна, так і внесення відповідних записів до Державного реєстру прав на нерухоме майно, а також зміну кількох власників спірного майна протягом цього строку (Акціонерно-комерційний агропромисловий банк "Україна", Кабінет Міністрів України, Пенсійний фонд України, Державна судова адміністрація України), незважаючи на накладену заборону, приймаючи до уваги, що зареєстроване обтяження на нежитлову адміністративну будівлю загальною площею 308,2 км.м., розміщується за адресою: Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Європейська (Лібкнехта Карла), будинок 56, порушує права позивача, то суд з метою недопущення надмірного формалізму та остаточного вирішення питання захисту прав позивача з приводу даного питання, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Ананьївського відділу Державної казначейської служби України Одеської області.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Оскільки судом встановлено, що неможливість зняття обтяження обумовлена як діями (бездіяльністю) самого позивача, так і спливом значного проміжку часу після накладення обтяження на майно, на підставі частини дев`ятої ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Припинити (зняти) обтяження у формі заборони (архівний запис №1 від 18.05.1999), яке зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 20.09.2006 за № 3761490, реєстратором Ананьївської районної державної нотаріальної контори, об`єкт обтяження: нежиле приміщення, адреса: Одеська область, Ананьївський район, місто Ананьїв, вулиця Лібкнехта Карла, будинок 56.
3. В частині вимог до Національного банку України відмовити.
4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення складено: 14.09.2026

Суддя Н.Плотницька