ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/752/26 Справа № 203/8389/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Корчиста О.І. розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 02 грудня 2025 року, щодо:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

В С Т А Н О В И ЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
При обставинах, встановлених місцевим судом, 07.11.2025 о 22:45 годин водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Subaru н.з. НОМЕР_1 на пр.Дмитра Яворницького, 102 в м. Дніпро з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, поведінка що не відповідає обстановці). Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на стан сп`яніння відмовилась, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
В апеляції:
- ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги по суті мотивує тим, що:
- відсутня подія правопорушення;
- не керувала транспортним засобом;
- не зафіксовано рух та зупинка транспортного засобу;
- відсутні ідентифікації особи поліцейського;
- не підтверджено жодної об`єктивної ознаки правопорушення;
- у матеріалах справи відсутнє направлення та акт огляду;
- відсутні відомості про встановлені ознаки сп`яніння;
- поліцейські не роз`яснили права;
- не запропоновано огляд на місці.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, виходжу з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. 
При винесенні оскаржуваної постанови суддею суду першої інстанції вказані вимоги були дотримані і його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 506514 від 07 листопада 2025 року, складним у відповідності до ст. 256 КУпАП, яким зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, де зафіксовано факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння;рапортом інспектора поліції від 07.11.2025 року, відповідно до якого, було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з якою, у неї були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме:зіниці не реагують на світло, поведінка, що не відповідає дійсності та яка відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Досліджені та перевірені місцевим судом обставини, поза розумним сумнівом свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а саме відмові від огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, що охоплюються складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Доводи про те, що вона не керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення саме  ОСОБА_1  керувала транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння.
Твердження захисника про відсутність причини зупинки є необгрунтованими, оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право зупиняти транспортний засіб у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є інформація про причетність транспортного засобу чи водія до правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, не заслуговують на увагу з огляду на таке. 
Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці  ОСОБА_1  не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу,- не заслуговують на увагу. 
Твердження представника, про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено права, не є слушними, оскільки  ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклала через представника свої письмові пояснення, щодо інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1  у вчинені нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП. 
З огляду на вищенаведене, при апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 268, 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене  ОСОБА_1  правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, накладене на  ОСОБА_1 стягнення узгоджується з вимогами ст. 33 КУпАП і його розмір визначений в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді, без змін. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И ЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 02 грудня 2025 року, - залишити без задоволення.
Постанову Центрального районного суду м.Дніпра від 02 грудня 2025 року, щодо  ОСОБА_1 , у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП , - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       О.І. Корчиста