Справа № 344/19675/25 
Провадження № 2/344/5512/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Татарінової О.А.,
секретаря Гарасимів А.В., 
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, - 
В С Т А Н О В И В: 

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, мотивуючи тим, що 15 березня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області в справі №623/495/13-ц розірвано шлюб. Від шлюбу з Відповідачем мають дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно рішення Ізюмського міськрайонного суду в справі № 623/4324/18 від 20.12.2018 року стягуються аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку Відповідача.
Починаючи з жовтня 2021 року по серпень 2025 року відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в повному розмірі, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по аліментах.
Відповідно до розрахунку зі сплати аліментів згідно виконавчого листа сума заборгованості по аліментах станом на 03.09. 2025 року становить 31 028,98 грн.
Відповідач залишив без належної батьківської уваги, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні їхньої спільної дитини.
Позивачкою зазначається, що вона самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати неповнолітню дитину, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання їньої дитини.
З огляду на те, що заборгованість по аліментних платежах виникла з вини Відповідача, Позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення плати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Позивачем у позовній заяві проведено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з жовтня 2021 року по серпень 2025 року.
Всього сума нарахованої пені 01.10.2021 року по 31.08.2025 року включно складає 668 897 грн.
В той же час, враховуючи норми ч.1 ст. 196 СК України з Відповідача на її користь підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості за аліментами, що складає в сумі 31 028,98 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримала поданий позов та просила позов задовольнити. 
Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, зазначив, що не сплачував аліменти через форс мажорні обставини. Йому не було відомо рахунків ДВС, він в період з лютого 2022 року по червня 2022 року знаходився у м.Ізюм в окупації.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_4 , батьками якої зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 22.01.2008 року. 
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2013 року шлюб, зареєстрований 25.06.2004 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ізюмського міськрайонного управління Харківської області, актовий запис №91, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , розірвано. Після розірвання шлюбу залишено прізвище позивачці – ОСОБА_6 . 
25.09.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№48804598 з виконання виконавчого листа №623/119/13-ц, виданого Ізюмського міськрайонного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до її повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.166). 
Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.12.2018 року збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15.03.2013 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: ОСОБА_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради «Про визначення місця проживання малолітніх» від 14.06.2021 року №334 вирішено визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 . 
Згідно копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Ізюмського відділу державної виконавчої служби Ізюмського району Харківської області у ВП №48804598 вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів за період з жовтня 2021 року по серпень 2025 року станом на 03.09.2025 року становить 31 028,98 грн.
Так, в лютому 2026 року ОСОБА_2 погашена заборгованість за аліментами, що підтверджується квитанціями.
18.02.2026 року Головним державним виконавцем Ізюмського відділу державної виконавчої служби у Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шульгою Ю.О. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№4880459, на підставі п.9 ч.1 ст.39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.167).
Із копії листа Ізюмського відділу державної виконавчої служби в Ізюмському районі Харківської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 21.05.2026 року вбачається, що з березня 2022 року Ізюмський район Харківської області та м. Ізюм були окуповані внаслідок військової агресії Російської Федерації, в зв`язку з чим, з червня 2022 року Відділ працював в дистанційному режимі роботи, за межами Ізюмського району Харківської області. Усі виконавчі документи та інші матеріали виконавчого провадження залишилися у приміщенні Відділу на окупованій території. 3 моменту введення воєнного стану був заблокований доступ до АСВП та Єдиного реєстру боржників, що в свою чергу призвело до фактичного зупинення діяльності Ізюмського ВДВС. З січня 2023 року Відділ працює в штатному режимі. Після деокупації Ізюмського району, перевіркою було встановлено, що приміщення зазнало значних пошкоджень, відсутня оргтехніка, матеріали виконавчих проваджень та інша документація відділу частково знищена. 
Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з примусового виконання виконавчого листа №623/119/13-ц, ОСОБА_2 частково сплачував аліменти з жовтня 2021 року по листопад 2021 року, та з березня 2022 року по грудень 2023 року не не сплачував аліменти в повному обсязі. З січня 2024 року по січень 2026 року сплачував поточні аліментні платежі та погашав заборгованість (а.с.168). 

Відповідно до ч. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ч. 5 ст. 155 СК України).
Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завданнясприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (ч. 3 ст. 195 СК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Такий правовий висновок щодо порядку обчислення пені уразі виникнення заборгованості зі сплати аліментів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).
У постановіВерховного Судуу складіОб`єднаноїпалати Касаційногоцивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 196 СК України.
При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Суд вважає, що у відповідача відсутня вина у виникненні заборгованості зі сплати аліментів у період з березня 2022 року по грудень 2022 року, оскільки з березня 2022 року по грудень 2022 року Ізюмський район Харківської області та м. Ізюм були окуповані внаслідок військової агресії Російської Федерації. Відповідач перебуваючи у цей період в м.Ізюм мав певні обмеження щодо реалізації своїх прав та виконання обов`язків, а своєчасне перерахування аліментів залежало також від органів примусового виконання рішень. 
Згідно довідки, з червня 2022 року Відділ ДВС працював в дистанційному режимі роботи, за межами Ізюмського району Харківської області. Усі виконавчі документи та інші матеріали виконавчого провадження залишилися у приміщенні Відділу на окупованій території. 3 моменту введення воєнного стану був заблокований доступ до АСВП та Єдиного реєстру боржників, що в свою чергу призвело до фактичного зупинення діяльності Ізюмського ВДВС. 
Наведені обставини в свою чергу виключають в даному випадку наявність вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти, а саме відповідача, та відповідно виключають підстави стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, за вказаний період, що відповідає наведеним положенням СК України та сталій судовій практиці в даній категорії справ.
Натомість, доказів здійснення відрахувань по сплаті аліментів за ВП № 4880459 за період з січня 2023 року по грудень 2023 року (включно) у визначений законом строк матеріали справи не містять. Відповідачем здійснення таких відрахувань належними та обґрунтованими доказали підтверджено не було, а тому заявлений позивачем неустойка за вказаний період підлягає стягненню у відповідності до положень ч. 1 ст. 196 СК України.
Позивачем у позовній заяві проведено розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з жовтня 2021 року по серпень 2025 року.
Всього сума нарахованої пені 01.10.2021 року по 31.08.2025 року включно складає 668 897 грн.
В той же час, суд враховує період заборгованості, які виникла з вини відповідача, а саме з жовтня 2021 року по листопад 2021 року та з січня 2023 року по серпень 2025 року, та визначає розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 325847,36 грн.
В той же час, як встановлено з розрахунку із сплати аліментів у ВП №48804598, станом на 03.09.2025 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становила 31 028,88 грн.
Нормами ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості по аліментах. 
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач враховуючи норми ч.1 ст. 196 СК України просить стягнути пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі загальної суми заборгованості за аліментами на час подачі позову, що складає в сумі 31 028,98 грн., у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення, та з відповідача на користь позивача слід стягнути пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах розміру заборгованості по аліментах станом на час звернення до суду із даним позовом, що становить 31 028,98 грн. 
Інші доводи відповідача суд до уваги не приймає, оскільки Відділ ДВС працював в дистанційному режимі роботи та відповідач мав прийняти міри щодо виконання рішення суду. Підстав для зменшення роозміру неустойки відповідач не зазначив та не довів. 
Той факт, що відповідачем погашена заборгованість по аліментам не є підставою для звільнення від сплати пені за прострочення сплати аліментів. 
З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі, зокрема у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп. 
На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.180, 196 Сімейного кодексу України, ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст.ст. 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,- 
У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 31 028 (тридцять одну тисячу двадцять вісім) гривень 98 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 гривень 20 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: О.А. Татарінова