ЄУН 387/1998/25
Номер провадження по справі 2/387/319/26

З АО ЧН Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року       селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області у складі 
головуючого судді Солоненко Т. В.
із секретарем судового засідання      Косюг І.В.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Добровеличківського районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
І. Описова частина
Стислий виклад позиції позивача та відповідача
До Добровеличківського районного суду Кіровоградської області 24.12.2025 надійшла позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 22960,00 грн. за договором №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту укладеного 30.08.2021.
Свій позов ТОВ "Свеа Фінанс" обґрунтовує тим, що 30.08.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем укладено договір №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, підписанням якого останній акцептував публічну пропозицію банку та беззастережно приєднався до умов договору. Відповідно до умов договору позики первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти у розмірі 7000,00 грн строком на 30 днів зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (після перейменування ТОВ "Свеа Фінанс") 15.07.2022 укладено договір факторингу №2-15072022, відповідно до якого ТОВ "Свеа Фінанс" перейшло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту, сплаті відсотків, тому має заборгованість перед позивачем на загальну суму 2290,00 грн, яку в добровільному порядку сплатити не бажає, що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу без участі представника позивача . У разі неявки у судове засідання належним чином повідомленої відповідачки, просив провести заочний розгляд справи без участі представника позивача та ухвалити заочне рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. При цьому суд зважає, що про дату, час і місце судового засідання останній повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації. Проте, поштове відправлення повернуто суду без вручення з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». За наведеного, судова повістка у відповідності до ч.8ст.128,ч.1ст.131 ЦПК України, вважається врученою. Крім того судом 11.03.2026 опубліковано оголошення про виклик відповідачки на офіційному веб-сайті «Судова влада України».
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26.01.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 05.03.2026.
За наслідками судового засідання 05.03.2026 розгляд справи відкладено на 05.05.2026.
Суд, ухвалою від 05.05.2026, постановив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву до суду на позов не подав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`явив, а тому, враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІІ. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Рішенням №1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" від 25.03.2024 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю "Росвен Інвест Україна" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс". Реєстраційні дії щодо зміни найменування позивача проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коба Н.В., що підтверджується відповідною випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 37616221 від 21.08.2025 (а.с.30,32).
Судом встановлено, що 30.08.2021 між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено договір №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов зазначеного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти, в сумі 7000,00 гривень, строком на 30 днів, стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується протягом строку кредиту. Згідно п.2.1 договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту з використанням реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Згідно п.4.2.2. договору клієнт, підписуючи цей договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 договору) ще на 15 календарних днів. Відповідно до п. 4.2.5 договору загальна кількість автопролонгацій за цим договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (а.с.10-16).
Згідно додатку №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2306279 від 30.08.2021, відповідач ознайомився з графіком платежів та підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.19).
Згідно паспорта споживчого кредиту, сума кредиту 7 000 грн., строк кредитування 30 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору. Стандартна процентна ставка 693,50 річних (або 1,90% в день). Знижена процентна ставка 3,65% річних (або 0,01% в день). Відповідач ознайомився з інформацією яка надавалася споживачу до укладення договору про надання споживчого кредиту та підписав його електронним цифровим підписом (а.с.17-18).
Відповідно до повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальні платіжні рішення» за вих. №14604-0403 від 04.03.2024, між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до даного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 30.08.2021 15:07:06 на суму 7000,00 грн., маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі іРау.ua -105576662, призначення платежу: зарахування 7000 грн на картку НОМЕР_2 (а.с.23). 
Відповідно до наданого ТОВ «Лінеура Україна» розрахунку заборгованості за договором №2306279 від 30.08.2021 про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 15.07.2022, заборгованість становить 22960,00 грн, яка складається з: 7000,00 грн заборгованість за тілом кредитом, 15960,00 грн заборгованість за нарахованими процентами (а.с.20-22).
15.07.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та "Росвен Інвест Україна" було укладено Договір факторингу №2-15072022, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) новому кредитору права вимоги в розмірі заборгованості боржників перед первісним кредитором, а новий кредитор набуває права вимоги клієнта за первинними договорами та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором (а.с. 24-25).
Згідно платіжного доручення №8664 від 18.07.2022, ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатило ТОВ «Лінеура Україна» кошти у сумі 596639,56 грн., призначення платежу оплата фінансування згідно договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022 (а.с.26).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників № 1 (додаток №1 до договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022), ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 22960,00 грн., з яких - заборгованість за основним боргом 7000,00 грн.; заборгованість по відсоткам 15960,00 грн (а.с.27-28,29).
Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.
За змістомстатей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У ч. 1ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (ст. 525 ЦК України).
Відповідно дост.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 1ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 514 ЦК України, частини першої статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частини першої статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до статей 1080,1084 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ « Лінеура Україна» укладено кредитний договір в якому погоджено умови надання кредиту, строк та порядок його повернення, даний договір підписано відповідачем за допомогою електронного підпису.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за договором №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту виконало належним чином, що знайшло свої підтвердження в матеріалах справи.
Натомість відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 24.12.2025 за ним рахується заборгованість в сумі 22960,00 гривень, право вимоги якої перейшло до позивача на підставі договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022.
Слід зазначити, що боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "…боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
Таким чином, перевіривши та з`ясувавши обставини справи та оцінюючи всі наявні докази по справі, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач довів за допомогою належних та допустимих доказів факт передачі первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» права грошової вимоги у заявленому позивачем розмірі до відповідача за договором №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.08.2021 на підставі договору факторингу №2-15072022 від 15.07.2022.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору, такий не визнаний недійсним, доказів того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладення суперечать волевиявленню позичальника, було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.
Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідач не скористався своїми процесуальними правами і не надав жодних належних доказів на спростування доводів позивача.
Згідно статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 30.08.2021 добровільно не виконує, при цьому позивач набув права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно за положеннями п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2422,40 грн. підлягають відшкодуванню останньому за рахунок відповідача.
На підставі викладеного, ст.ст. 11, 207, 526, 629, 634, 638, 1054 ЦК України, керуючись,ст.12, 13,81,141,263-265ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" заборгованість за договором №2306279 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 22960 гривень 00 копійок (двадцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), з яких: заборгованість за тілом кредиту 7000,00 грн; заборгованість за відсотками 15960,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) .
В порядку п.4. ч.5ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Свеа Фінанс" ( 04070, місто Київ вулиця Іллінська,8, код ЄДРПОУ 37616221);
відповідач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення ( виклику ) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         Таїсія СОЛОНЕНКО